ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/5471/19	
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі Жигайлової О.Е.,
за участю представника апелянта – Чітака Б.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні  об 11:23 год. в м. Одесі, повне рішення складено та підписано суддею 20.12.2019 року, по справі за позовною заявою  Одеської міської ради до Міністерства юстиції України про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання розглянути заяву по суті, -
ВСТАНОВИЛА:       
У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 17.07.2019 року №2720/7; зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути скаргу Одеської міської ради від 30.05.2019 року №99-с по суті; стягнути з Міністерства юстиції України сплачений судовий збір на подачу позову у розмірі 3842 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що протягом липня-серпня 2018 року державними реєстраторами КП “Агенція державної реєстрації” зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна. Вважаючи проведені реєстраційні дії протиправними, Одеська міська рада звернулась зі скаргою до Міністерства юстиції України про скасування вказаних рішень державних реєстраторів. Однак, Наказом №2720/17 Міністерство юстиції України відмовило у задоволенні скарги без розгляду її по суті. Одеська міська рада вважає, що Наказ №2720/17 від 17.07.2019 року є протиправним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства. В обґрунтування цього позивач зазначає, що надані до скарги додатки містили документи, які не підлягають засвідченню, адже формуються в електронних реєстрах баз даних (Єдиний державний реєстр судових рішень або Державний реєстр речових прав на нерухоме майно). Частково надана документація в оригіналі міститься у інших органів державної влади, а тому завіряти їх Одеська міська рада не уповноважена. Представник позивача акцентує увагу на тому, що звіряти позивач може лише копії тих документів, що формуються у Одеської міської ради, а тому копія довіреності представника Одеської міської ради була завірена у встановленому порядку. Вказане свідчить про відсутність підстав для відмови у задоволенні скарги позивача.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі, скасувати рішення суду першої інстанції повністю і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог. Доводами апеляційної скарги зазначено, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених ч.5 ст. 37 Закону України № 1952-IV, оскільки не всі сторінки доданих до скарги документів засвідчені належним чином. Тобто, позивач, якщо він долучає документи до скарги, на думку апелянта, повинен був подавати їх, обов`язково, в належному стані, засвідчені належним чином або не додавати взагалі, оскільки норма Закону України № 1952 – IV вказує на доручення документів за наявності. Але ця норма не зазначає, що можливо додавати документи в неналежному вигляді. Таким чином, апелянт не погоджується з висновком суду, що наказ Міністерства юстиції України № 2720/7 від 17.077.2019 р. не відповідає критеріям, встановленим ч.2 ст. 2 КАС України, а в силу цього є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Отже, на думку апелянта, Міністерство юстиції України діяло в межах своїх повноважень та відповідно до вимог законодавства. Прийняття зазначеного рішення є дискреційним повноваженням Міністерства юстиції України. Щодо посилання в тексті рішення на правову позицію від 25.01.2019 року у справі № 826/2376/18, що була викладена Верховним Судом, апелянт вказує, що в зазначеній начебто аналогічній позиції відмовлено в розгляді скарги як по формі доданих документів так і по змісту, що не співпадає зі спірними правовідносинами в оскаржуваному рішенні.   
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що всі додані до скарги документи подані в передбаченому законодавстві порядку та вигляді, тоді як оскаржуваннй наказ не містить ані вказівки на те, які саме документи, на його думку, є незасвідченими в установленому порядку, ані жодних посилань па конкретні норми законодавства, які міністерство вважає порушеними Одеською міською радою. Як інформаційна довідка, так і роздруківки судових рішень з ЄДРСР є відображенням інформації, що міститься у спеціальних реєстрах в електронній формі, а тому не є копіями будь-яких документів та, відповідно, засвідченню не підлягають. Більше того, позивач звертає увагу, що вказані документи перебувають в публічному доступі, з урахуванням чого будь-які сумніви в їх достовірності, які б унеможливлювали розгляд скарги по суті Міністерством юстиції України, в даному випадку бути не можуть. Законодавцем регламентовано право органу місцевого самоврядування засвідчувати лише ті документи, які в ньому створюються, а також засвідчувати документи інших установ у передбачених нормативно- правовими актами випадках, до яких подання скарги до Міністерства юстиції України не відноситься. Позивач вказує, що єдиною копією документу, створеного безпосередньо Одеською міською радою та, відповідно, який підлягав засвідченню в передбаченому законодавством порядку, є довіреність представника Одеської міської ради, належним чином засвідчена копія якої була подана разом зі скаргою, що свідчить про безпідставність висновку Міністерства юстиції України, з чим обгрунтовано погодився Одеський окружний адміністративний суд, який зазначив про те, що «в частині засвідчення документів Одеська міська рада вчинила всі необхідні дії». Також, позивач вказує, що Одеська міська рада звертає увагу на те, що при винесенні оскаржуваного рішення Одеським окружним адміністративним судом було застосовано висновки Верховного Суду,викладені у          постанові від 25.01.2019 року у справі № 826/2376/18, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковими при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Перевіряючи дотримання Одеською міською радою при поданні скарги вимог ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Міністерство юстиції України проігнорувало наведені висновки Верховного Суду, що стосувались аналогічних питань та відмовило у задоволенні скарги без розгляду її по суті з формальних причин, чим позбавило Одеську міськураду права оскарження рішень державних реєстраторів в передбаченому законом порядку. Позивач вказує, що Міністерством юстиції України протиправно відмовлено у розгляді скарги Одеської міської ради, поданої з дотриманням всіх вимог, встановлених законодавством та на момент прийняття наказу у Міністерства юстиції України не існувало жодних правових підстав для відмови у розгляді скарги, а отже, єдиним правомірним та законним способом захисту прав позивача є розгляд скарги Одеської міської пади від 30.05.2019 року № 99-с по суті. З огляду на зазначене, позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.
12 травня 2020 року до суду надійшло клопотання уповноваженої особи Одеської міської ради І.С. Слободяника про розгляд справи за відсутності уповноваженої особи Одеської міської ради. Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 12.05.2020 року на усій території України встановлено карантин. Враховуючи вказану постанову, а також з метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та короновірусу СОVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб. Рада суддів України у листі від 16.03.2020 року № 9рс-186/20 рекомендувала встановити особливий режим роботи судів України. Враховуючи вищенаведені обставини, з метою запобігання розповсюдженню поширення на території України гострої респіраторної інфекції, спричиненої коронавірусом  СОVID-19, Одеська міська рада просить розглянути апеляційну скаргу за відсутності уповноваженої особи Одеської міської ради.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 30.05.2019 року за вих.№99-с Одеською міською радою було направлено скаргу до Міністерства юстиції України про скасування рішень державних реєстраторів (а.с.131-145). Згідно штампу вхідного документа скарга отримана відповідачем 07.06.2019 року.
До вказаної скарги позивачем було додано:
1. Копію довіреності представника Одеської міської ради (зворотній бік а.с.145).
2. Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.05.2019 року №166253571 (а.с.146-164).
3. Копію рішення господарського суду Одеської області від 28.09.2017 року у справі №916/1717/17 (а.с.165-167)
4. Роздруківка з ЄДРСР постанови Одеського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 року у справі №916/1717/17 (а.с.168-170)
5. Копія рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 року у справі №522/13231/17 (а.с.171-176)
6. Роздруківка з ЄДРСР постанови Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі №916/675/15 (а.с.177-181).
01.07.2019 року висновком Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України було рекомендовано відмовити у задоволенні скарги (а.с.182).
Наказом №2720/7 від 17.07.2019р. було відмовлено у задоволенні скарги Одеської міської ради від 30.05.2019 №99-с без розгляду по суті з підстави: додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку (а.с.183).
Вважаючи свої права порушеними, Одеська міська рада звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Міністерства юстиції України №2720/7 від 17.07.2019 року не відповідає критеріям, встановленим ч.2 ст.2 КАС України, а в силу цього протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки серед наданих позивачем до скарги документів засвідченню саме Одеською міською радою підлягає лише копія довіреності представника. Таким чином, при поданні скарги не було порушено вимог ч.5 ст.37 Закону №1952, що виключало можливість відмови у задоволенні скарги без її розгляду по суті за нормами пунктів 7,8 Порядку №1128 та вважав за необхідне зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути скаргу Одеської міської ради від 30.05.2019 року №99-с на рішення державних реєстраторів по суті. У такому випадку, на переконання суду, спір між сторонами буде вирішений остаточно (в межах тих правовідносин, в яких цей спір виник).
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги:
1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);
2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги:
1) на рішення (крім рішення, згідно з яким проведено реєстраційну дію), дії або бездіяльність державного реєстратора;
2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації.
Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги стосовно державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, які здійснюють свою діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.
Згідно з ч.5 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:
1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;
2) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника;
3) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;
3-1) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру;
4) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги.
До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.
Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації подається представником скаржника, до такої скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або його копія, засвідчена в установленому порядку.
Відповідно до ч.6 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
1) відмову в задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції;
б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації;
в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором;
г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;
д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.
За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги.
Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.
Згідно з ч.7 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» рішення, передбачені підпунктами "а"-"в" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня з дати прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру. Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації та сплата адміністративного збору не вимагаються.
Технічний адміністратор Єдиного державного реєстру в день надходження рішень, передбачених підпунктами "г" та "ґ" пункту 2 частини шостої цієї статті, забезпечує його негайне виконання. Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Єдиного державного реєстру визначається Міністерством юстиції України.
Рішення, передбачене підпунктом "д" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення, передбачені підпунктами "е" та "є" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються Міністерством юстиції України, його територіальними органами невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття.
У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу нотаріуса до Єдиного державного реєстру, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації, у якого зберігається реєстраційна справа, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного нотаріуса, акредитованого суб`єкта державної реєстрації.
Відповідно до ч.8 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:
1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;
2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи;
3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;
4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;
5) є рішення цього органу з такого самого питання;
6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника;
7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;
8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;
9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;
10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.
Відповідно до ч.9, ч. 10 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Порядок   розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.
Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно до ст. 37 Закону України  «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги:
1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);
2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги:
1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора;
2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації прав.
Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.
Відповідно до ч.3 ст. 37 Закону України  «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.
Згідно з ч.5 ст. 37 Закону України  «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:
1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;
2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;
3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;
4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;
5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;
6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.
До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.
Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.
Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.
Відповідно до ч.6 ст. 37 Закону України  «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
1) відмову у задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;
б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;
в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;
г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.
У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.
Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.
Відповідно до ч.7 ст. 37 Закону України  «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, передбачені підпунктами   "а" - "в" пункту 2   частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації прав та сплата адміністративного збору не вимагаються.
Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених   підпунктами "г"   та   "ґ"   пункту 2 частини шостої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання. Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав визначається Міністерством юстиції України.
Рішення, передбачене підпунктом "д" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення, передбачені   підпунктами "е"   та   "є"   пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються Міністерством юстиції України, його територіальними органами невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття.
У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу нотаріуса до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного нотаріуса, акредитованого суб`єкта державної реєстрації прав.
Згідно з ч.8 ст. 37 Закону України  «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:
1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених   частиною п`ятою   цієї статті;
2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується;
3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;
4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав;
5) є рішення цього органу з того самого питання;
6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника;
7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;
8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;
9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;
10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.
Відповідно до ч.9, ч.10 ст. 37 Закону України  «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»   Порядок   розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.
Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок № 1128).
Відповідно до п.1 Порядку № 1128 цей Порядок визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України   “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”   та   “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”   (далі - Закони) скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту (далі - суб`єкт оскарження), що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами (далі - суб`єкт розгляду скарги).
У цьому Порядку терміни вживаються у значеннях, наведених у Законах, інших нормативно-правових актах, прийнятих відповідно до них.
Згідно з п.2 Порядку № 1128 для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія),   положення   та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.
Відповідно до п.5 Порядку № 1128 перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:
1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги);
2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;
3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.
Згідно з п.7 Порядку № 1128 у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті у формі наказу.
У разі наявності у суб`єкта розгляду скарги інших скарг з питання, порушеного у скарзі, розгляд таких скарг по суті об`єднується та здійснюється у строки, які обраховуються з моменту реєстрації скарги, поданої раніше.
Відповідно до п.8 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:
1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;
2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;
3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;
4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);
5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
Згідно з п.9 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.
Відповідно до п.10 Порядку № 1128 суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:
1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);
2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;
3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).
Згідно з п. 11 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.
У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, вони подають комісії засвідчену копію відповідного рішення суду.
Відповідно до п. 12 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.
Розпорядженням Одеського міського голови №77-01р від 09.02.2012 р. затверджено Інструкцію з діловодства у виконавчих органах Одеської міської ради.
Відповідно до п. 76 зазначеної Інструкції виконавчий орган міської ради може засвідчувати копії лише тих документів, що створюються в ньому, а також у випадках, передбачених в абзаці другому цього пункту. Копія документа виготовляється і видається тільки з дозволу керівника виконавчого органу міської ради, його заступників або керівника структурного підрозділу.
У разі підготовки документів для надання судовим органам, під час вирішення питань щодо прийняття громадян на роботу, навчання, засвідчення їх трудових, житлових та інших прав у взаємовідносинах з виконавчим органом міської ради, а також під час формування особових справ працівників виконавчий орган міської ради може виготовляти копії документів, виданих іншими установами (копії дипломів, свідоцтв про одержання освіти тощо).
Відмітка “Копія” проставляється на лицьовому боці у верхньому правому кутку першого аркуша документа.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що серед наданих позивачем до скарги документів засвідченню саме Одеською міською радою підлягає лише копія довіреності представника. Згідно наданих на вимогу суду першої інстанції копії та наявних у Міністерства документів, що надавались разом зі скаргою, вбачається, що копія Довіреності завірена секретарем Одеської міської ради О.Ю. Потапським, а його підпис скріплено гербовою печаткою позивача (а.с. 145 оборот).
Тобто вірним є висновок суду першої інстанції, що в частині засвідчення документів Одеська міська рада вчинила всі необхідні дії.
В свою чергу, засвідчення копій рішень судів регламентовано затвердженими Державною судовою адміністрацією України інструкціями з діловодства у відповідних судах, відповідно до яких копії судових рішень повинні бути належним чином оформлені, підписані працівником апарату суду та скріплені номерною печаткою суду. Більше того, наявний у позивача екземпляр рішень, копії яких надавались разом зі скаргою, є копією оригіналу, який міститься у матеріалах відповідної справи. А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний факт виключає можливість засвідчення копії з копії оригіналу рішення.
Колегія суддів зазначає, що вимоги до оформлення скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України, що подається особою, яка вважає, що її права порушено, передбачені пунктами 1-6 ч. 5   ст. 37 Закону №1952-IV, тоді як абзац 8 ч. 5 цієї статті визначає, зокрема, вимоги до оформлення доданих до скарги копій документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором. З огляду на це, відповідач дійшов помилкового висновку про те, що саме скарга Одеської міської ради оформлена без дотримання вимог, визначених ч. 5   статті 37 Закону №1952-IV. Крім того, колегія суддів враховує, що за приписами ч. 5   ст. 37 Закону №1952-IV   вимога про додання до скарги копій документів, які підтверджують факт порушення прав скаржника, не носить обов`язкового характеру, оскільки такі засвідчені копії додаються до скарги лише за їх наявності.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 826/2376/18.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Наказ Міністерства юстиції України №2720/7 від 17.07.2019 року не відповідає критеріям, встановленим ч.2 ст.2 КАС України,    а в силу цього протиправним та таким, що підлягає скасуванню, адже  при поданні скарги не було порушено вимог ч.5 ст.37 Закону №1952, що виключало можливість відмови у задоволенні скарги без її розгляду по суті за нормами пунктів 7,8 Порядку №1128.
Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на втручання суду у дискреційні повноваження Міністерства юстиції України, оскільки при ухваленні рішення суд першої інстанції в межах наданих йому процесуальним   законом   повноважень перевірив спірний наказ відповідача №2720/7 від 17.07.2019 року на відповідність вимогам ч. 2   ст. 2 КАС України. До того ж задоволення судом позовних вимог Одеської міської ради шляхом зобов`язання Міністерство юстиції України розглянути скаргу Одеської міської ради від 30.05.2019 року № 99-с на рішення державних реєстраторів по суті узгоджується з приписами ч.3   ст. 245 КАС України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року – залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 18.05.2020  року.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик