КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 травня 2020 року 
м. Київ
справа № 752/20075/16-ц
провадження №22-ц/824/3871/2020
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Болотова Є.В., Музичко С.Г.,	
за участю секретаря судового засідання	                                  Потапьонок К.В.,	
учасники справи: представник відповідача ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року /суддя Чередніченко Н.П./
у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV), директора-президента товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) ОСОБА_4 про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -     
 
В С Т А Н О В И В:
 
Позивач звернувся з вимогами про  визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням  Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. /т. 2 а.с. 199-208/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3   звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема не враховано висновок експерта КНДІСЕ №21784/18-39 від 09.07.2019 р. за змістом якого у тексті телепередачі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » міститься інформація негативного характеру щодо нього, яка сприяє зміні ставлення до його особи в суспільстві на негативне, є образливою і такою, що ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію. Окрім того, інформація має фактологічний характер і допускає можливість верифікації, а отже викладена у формі фактичних тверджень. Також зазначав про те, що в основу рішення суду покладено посилання на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2013 р. у справі №757/5065/13-ц, при цьому не враховано що позовні вимоги є різними як і вислови заявлені до спростування. Також вказував що Печерський районний суд м. Києва дійшов висновку про оціночність суджень, оскільки у справі не проводилась лінгвістична експертиза. Окрім того, станом на момент винесення оскарженого рішення відсутній обвинувальний вирок щодо нього.
Представник «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказувала на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Наголошувала, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що інформація є достовірною та має фактичне підґрунтя. 
Апелянт та його представник в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є кандидатом наук, хірургом, який закінчив ординатуру на кафедрі пластичної та естетичної хірургії Санкт-Петербурзької медичної академії та післядипломної освіти та здійснював операції, зокрема, громадянці ОСОБА_5 
ІНФОРМАЦІЯ_2 в ефірі телеканалу ICTV відбулась трансляція передачі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в одному із сюжетів якої було поширено інформацію, в якій була оприлюднена інформація про пластичну хірургію та інформація щодо позивача.
Також судом встановлено, що на підставі Наказу МОЗ України від 07.04.2011 року № 105-АДМ «Про проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги ОСОБА_6 », відповідно до протоколу засідання клініко-експертної комісії МОЗ України комісією було встановлено, що 15.01.2010 року ОСОБА_6 за направленням госпіталізовано в опікове відділення Київської обласної клінічної лікарні з діагнозом «Атрофія молочних залоз». 15.01.2010 року була виконана операція ендопротезування молочних залоз. 16.01.2010 року ОСОБА_6 виписана з Київської обласної клінічної лікарні у задовільному стані. Післяопераційний період був ускладнений нагноєнням та розходженням країв рани правої молочної залози. 16.02.2010 року ОСОБА_6 госпіталізовано до хірургічного відділення Вишгородської ЦРБ з діагнозом «Аллопластика обох молочних залоз. Нагноєння рани правої молочної залози. Розходження країв рани».
Комісія в протоколі відзначила недоліки організації та надання медичної допомоги в КЗ «Київська обласна клінічна лікарня», а саме те, що медична документація ОСОБА_6 не дає повної картини анамнезу захворювання, анамнезу життя, об`єктивного статусу пацієнтки, плану обстеження, а отже не дає змоги оцінити дійсний клінічний стан пацієнтки при поступленні та під час виписки зі стаціонару. В медичній картці стаціонарного хворого відсутній листок огляду та консультації із відповідними спеціалістами. В епікризі відсутні записи лікуючого лікаря щодо обґрунтування клінічного діагнозу ОСОБА_6 , рекомендації щодо подальшого лікування. Брак важливих даних у медичній карті стаціонарного хворого ОСОБА_6 не дає можливості всебічно оцінити правильність організації лікувального процесу в КЗ «Київська обласна клінічна лікарня».
Комісією також зазначено, що лікуючим лікарем ОСОБА_2 при наданні медичної допомоги ОСОБА_6 була допущена тактична помилка: ускладнення, які виникли в післяопераційний період, пов`язані з недооцінкою лікарем причинно-наслідкових зв`язків між гормональним фоном пацієнтки (наявність гормонального дисбалансу), наявністю фіброзно-кістозної мастопатією молочних залоз і виникненням ускладнень. Обстеження ОСОБА_6 у КЗ «Київська обласна клінічна лікарня» було проведено не в повному обсязі, зокрема: не враховані скарги пацієнтки, недостатньо був зібраний анамнез, не проведено УЗО молочних залоз, маммографія, відсутні консультації маммолога, ендокринолога-гінеколога, що дозволило б визначити правильну тактику лікувальних дій. Внаслідок цього післяопераційний період був ускладнений нагноєнням країв рани, розходженням швів, серйозними виділеннями з правої молочної залози. Також лікуючим лікарем не були враховані загальні протипоказання здійснення пластичних операцій до яких, зокрема, відносяться й наявність хронічного захворювання.
Згідно копії акту судово-медичного дослідження (обстеження), яка проведена на підставі направлення заступника прокурора Київської області вбачається, що відповідно до медичних стандартів лікар ОСОБА_2 не мав права проводити операцію ОСОБА_6 по ендопротезуванню молочних залоз при наявності в неї фіброзно-кістозної мастопатії та фіброаденоми правої молочної залози. Медичних показань для проведення операції ОСОБА_6 по ендопротезуванню молочних залоз при наявності в неї фіброзно-кістозної мастопатії та фіброаденоми правої молочної залози не було. За наданою медичною документацією встановлено, що Лікарем ОСОБА_2 не було проведено видалення кіст та фіброаденоми. Проведення операції по ендопротезуванню молочних залоз призвело до загострення фіброзно-кістозної мастопатії та стимулюванню ріст фіброаденоми правої молочної залози. За наданою медичною документацією встановлено, що лікарем ОСОБА_2 були порушені медичні стандарти при виконанні операції з ендопротезування молочних залоз. Між проведеною операцією ОСОБА_6 по ендопротезуванню молочних залоз та погіршенням стану її здоров`я існує чіткий причинно-наслідковий зв`язок. Після проведеної операції розвилося інфекційне ускладнення в вигляді нагноєння післяопераційної рани в області правої молочної залози.
Також судом встановлено, що відповідно до висновку експерта КНДІСЕ № 21784/18-39 від 09.07.2019 року лінгвістичної (сематико-текстуальної) експертизи, проведеної за клопотанням позивача, судовим експертом було встановлено, що у тексті телепередачі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », транслювання якої здійснено телеканалом « ICTV » ІНФОРМАЦІЯ_2 , міститься інформація негативного характеру щодо лікаря-хірурга ОСОБА_2 , яка сприяє зміні ставлення до його особи в суспільстві з позитивного або нейтрального на негативне, негативній оцінці його моральних та ділових якостей, а за умови невідповідності поширеної інформації дійсності є образливою і такою, що ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію. Інформація, що міститься у висловлюваннях: «ІНФОРМАЦІЯ_5» міститься інформацію, викладена у формі оціночних суджень.
Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом та просив суд:
- визнати такими, що не відповідають дійсності, принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 наступні відомості: «ІНФОРМАЦІЯ_6» і в той самий час, в який вона була випущена в ефір, а у випадку зняття з ефіру передачі - в іншій передачі, яка виходить в той самий час не пізніше місяця з дня набрання рішення законної сили;
- стягнути з відповідача ТОВ «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) на користь позивача ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами частини другої статті 30 ЗУ «Про інформацію» про те, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості; ст. 277 ЦК України про те, що предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що доводи позову не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, деякі фрази викладені у формі алегорій, критики та гіпербол є оціночними судженнями, а деякі фрази, які використані в телепередачі підтверджується офіційними документами, а тому містять під собою фактичне підґрунтя для створення та поширення сюжету та відповідно для поширення відповідачами фраз, які зазначені в позові.  Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо висновку про те, що інформація була оприлюднена для доведення до широкого кола громадськості негативних фактів, пов`язаних з діяльністю пластичних хірургів в Україні, та, зокрема, фраза «Одні переносять сім операцій замість однієї,  другі заходять здоровими, а виходять каліками, інших - взагалі оперують мертвими», є узагальненою та не стосувалась безпосередньо позивача. Обґрунтованих доводів апеляційної скарги щодо взаємозв`язку цієї інформації з особою позивача ним не зазначено.
Доводи апеляційної скарги щодо неврахування висновку експерта щодо негативного характеру інформації, колегією суддів не приймаються до уваги, з огляду на таке.
Поширення в телевізійній програмі відповідачем інформації у телепередачі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка відбулася ІНФОРМАЦІЯ_7 року мало фактичне підґрунтя для цього, яке міститься у офіційних медичних документах, зокрема, в акті судово-медичного дослідження (обстеження) та протоколі засідання клініко-експертної комісії МОЗ України, а також в інших офіційних документах, які надавали фактичне підґрунтя для поширення відповідачем ТОВ   «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія ICTV» інформації для громадськості відносно діяльності пластичної хірургії та діяльності позивача, в тому числі.
Дійсно, судовим експертом у висновку чітко зазначено, що зазначена в програмі інформація за умови невідповідності поширеної інформації дійсності є образливою і такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача.
Водночас, розповсюджена ІНФОРМАЦІЯ_2 в програмі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » інформація є достовірною та фактично були встановлені обставин та правовідносини, які мали місце між позивачем, як лікарем, що здійснював операцію пацієнтці ОСОБА_5 .
Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року - залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий:                                        Судді: