КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 червня 2020 року місто Київ.
 
Справа 754/4353/17
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5336/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільнихсправ:
головуючого                                Желепи О.В.,
суддів:                                      Кулікової С.В., Олійника В.І.
секретар судового засідання    Миронюк І.В.
 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року,( у складі судді Скрипки О.І., повний текст ухвали складено 12.12.2019) 
в справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 ,- 
ВСТАНОВИВ:
До Деснянського районного суду м.Києва приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Артемчук Т.В. звернувся з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .
Дане подання заявник мотивував тим, що у його провадженні перебуває виконавче провадження № 58530018 від 04.03.2019 року з примусового виконання виконавчого листа № 754/4353/17 від 17.01.2019 Деснянського районного суду м. Києва, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за договором позики від 17.11.2014 року (з урахуванням змін від 02.12.2015 року), що складає 1103823 грн. 75 коп., у тому числі несплачена сума позики у розмірі 708500 грн.; пеня за прострочення сплати позики у розмірі 395323 грн. 75 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 17.11.2014 року (з урахуванням змін від 02.12.2015 року) - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ѕ частини квартири на праві власності ОСОБА_1 , ј частина квартири належить на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 408186180000), встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною в розмірі 517000 грн. Боржником у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_1 .
Як зазначив заявник, постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2019 року було направлено боржнику рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому листі, відтак, згідно ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення. Постановою виконавця від 19.03.2019 року було призначено виконавчі дії з опису та арешту майна боржника на 27.03.2019 року о 15.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , копію якої було направлено боржнику рекомендованим листом. В зазначений день та час боржник не забезпечила доступ приватному виконавцю до квартири, двері зачинені, про що складено відповідний акт. За відомостями з місця роботи, боржник ОСОБА_1 в цей день на робочому місці не перебувала. В подальшому в телефонній розмові з боржником ОСОБА_1 виконавцем було запропоновано останній повідомити зручну для неї дату та час проведення опису й арешту майна, однак чіткої відповіді від неї не отримано. 02.04.2019 року боржником було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про призначення проведення виконавчих дій від 19.03.2019 року.
Заявник вказував на те, що виконавцем повторно призначено виконавчі дії з опису й арешту майна боржника на 17.04.2019 року о 16.00 год., про що винесено відповідну постанову від 04.04.2019 року, копію якої було направлено боржнику, однак в подальшому вона була повернута за закінченням терміну зберігання.
Вимогою виконавця від 08.08.2019 року № 699 було зобов`язано боржника в строк до 16.08.2019 року повідомити про причини не допуску виконавця до квартири, які заходи вживаються для виконання рішення суду, а також повідомити дату та час надання доступу виконавця до квартири. Зазначена вимога була направлена за адресою проживання боржника простою кореспонденцією та кур`єрською доставкою. Вимога, направлена за місцем роботи боржника, була повернута за закінченням терміну зберігання.
Також, 14.11.2019 року виконавцем було направлено рекомендованим листом повідомлення про проведення 22.11.2019 року о 11.00 год. виконавчих дій з опису та арешту квартири, яке було отримано боржником 19.11.2019 року. Однак, 22.11.2019 року виконавчі дії не було проведено внаслідок не допуску виконавця до нерухомого майна, про що складено відповідний акт.
Посилаючись на викладені обставини, заявник стверджував, що, незважаючи на належне повідомлення виконавцем, боржник не виконує покладені на неї законом обов`язки, що унеможливлює вчинення виконавчих дій щодо опису та арешту її майна, на яке згідно з виконавчим листом необхідно звернути стягнення, а тому просив задовольнити дане подання.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12 грудня 2019 року подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 задоволено.
Надано дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Артемчуку Тарасу Володимировичу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 для проведення виконавчих дій з опису та арешту майна у виконавчому провадженні №58530018 з примусового виконання виконавчого листа №754/4353/17, виданого Деснянським районним судом м.Києва 17.01.2019 року.
Не погодившись з такою ухвалою 11.02.2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича про примусове проникнення до житла боржника.
 
В апеляційній скарзі посилається на те, що  в матеріалах справи відсутні відомості отримання боржником постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника.
Вказує, що заявником не надано доказів, що державним виконавцем направлялися повідомлення боржнику про здійснення виходу до житла, а боржник був повідомлений про необхідність забезпечення доступу державному виконавцю до житла з метою його опису.
Вважає, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про те, що державним виконавцем доведено ухилення від виконання рішення суду та перешкоджання державному виконавцю у здійсненні виконавчих дій .
 
У відзиві на апеляційну скаргу стягувач ОСОБА_2 просить апеляційний розгляд справи проводити за його відсутності, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2019 залишити без змін.
 
У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Артемчук Тарас Володимирович зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому задоволенню не підлягає.
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Боржник у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомляла.
Приватний виконавець просив залишити ухвалу суду без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення приватного виконавця, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про задоволення подання, суд першої інстанції виходив з того, що надані до суду матеріали містять достатньо доказів того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та свого обов`язку виконати рішення суду, чинить перешкоди державному виконавцю, направлені на його виконання, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Артемчука Т.В. перебуває виконавче провадження № 58530018 з примусового виконання виконавчого листа № 754/4353/17 від 17.01.2019 Деснянського районного суду м. Києва, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за договором позики від 17.11.2014 року (з урахуванням змін від 02.12.2015 року), що складає 1103823 грн. 75 коп., у тому числі несплачена сума позики у розмірі 708500 грн.; пеня за прострочення сплати позики у розмірі 395323 грн. 75 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 17.11.2014 року (з урахуванням змін від 02.12.2015 року) - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ѕ частини квартири на праві власності ОСОБА_1 , ј частина квартири належить на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 408186180000), встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною в розмірі 517000 грн. Боржником у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_1 
04.03.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої було отримано боржником 02.04.2019 року.
19.03.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про призначення виконавчих дій з опису та арешту майна боржника на 27.03.2019 року о 15.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 . Копію вказаної постанови заявником було отримано 02.04.2019 року.
27.03.2019 року боржником доступ до квартири не надано, двері не відчинено, про що свідчить відповідний акт приватного виконавця.
04.04.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про призначення виконавчих дій з опису та арешту майна боржника на 17.04.2019 року о 16.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 . Копію вказаної постанови заявником не було отримано, поштове відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання.
17.04.2019 року під час проведення виконавчих дій боржником доступ до квартири не надано, про що свідчить відповідний акт приватного виконавця.
Відповідно до вимоги приватного виконавця від 08.08.2019 року № 699 зобов`язано боржника в строк до 16.08.2019 року повідомити про причини не допуску виконавця до квартири, які заходи вживаються для виконання рішення суду, а також повідомити дату та час надання доступу виконавця до квартири.
14.11.2019 року приватним виконавцем було направлено рекомендованим листом повідомлення про проведення 22.11.2019 року о 11.00 год. виконавчих дій з опису та арешту квартири, яке було отримано боржником 19.11.2019 року.
22.11.2019 року виконавчі дії не було проведено внаслідок не допуску виконавця до нерухомого майна, про що складено відповідний акт.
Згідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.
Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.
Частиною першою статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що приватний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.
Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.
Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.
Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.
При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.
За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим. Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння.
Також, згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Зазначене дає підстави для висновку, що до подання приватного виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу приватного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).
Право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань. Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України покладається в даному випадку на приватного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.
При цьому, надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обґрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.
Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.
Подання приватного виконавця містить докази того, що боржник з квітня 2019 року достовірно знає про наявність виконавчого провадження та належним чином повідомлена про намір приватного виконавця 22.11.2019 року вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинить цьому перешкоди, не надає доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, чим перешкоджає проведенню виконавчих дій. Відповідно до чинного законодавства України приватний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що боржник ухиляється від виконання рішення, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки приватним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.
Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі з приводу того , що в матеріалах справи відсутні відомості отримання боржником постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника спростовуються наявним на а.с. 11 зворотному повідомленні про вручення ОСОБА_1 02.04.2019 року постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця (а.с. 10).
 
З приводу доводів, що заявником не надано доказів, що державним виконавцем направлялися повідомлення боржнику про здійснення виходу до житла, а боржник був повідомлений про необхідність забезпечення доступу державному виконавцю до житла з метою його опису, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи міститься супровідний лист, датований 19.03.2019 та квитанція «Укрпошти» від 19.03.2019 про направлення ОСОБА_1 постанови про призначення проведення виконавчих дій від 19.03.2019 № 58530018 щодо примусового виконання виконавчого листа (а.с 17-18); супровідний лист, датований 04.04.2019 та квитанція «Укрпошти» від 4.04.2019 про направлення ОСОБА_1 постанови про призначення проведення виконавчих дій від 04.04.2019 № 58530018 щодо примусового виконання виконавчого листа та невручення такої постанови по причині «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с 24-27). Також надсилалась вимога приватного виконавця від 08.08.2019 року №699 повідомити його про причини не допуску виконавця до квартири та ін., однак була не вручена з причин «закінчення встановленого строку зберігання» вказаного поштового відправлення (а.с. 31-33). Крім того, 14.11.2019 направлялось повідомлення приватного виконавця про здійснення виконавчих дій 22.11.2019 щодо опису та арешту належного боржникові майна, яке було вручено 19.11.2019 (а.с 34-36).
Сукупність вказаних доказів свідчить про те, що боржник обізнаний про примусове виконання рішення з квітня 2019 року, разом з тим ухиляючись від отримання поштової кореспонденції, та отримавши 19 листопада 2019 року повідомлення про вчинення виконавчих дій умисно ухиляється від своїх обов`язків виконати рішення суду, не допускаючи виконавця до квартири унеможливлює проведення її оцінки, а відповідно і її реалізацію. 
Отже доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-  
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
УхвалуДеснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови  складено 10 червня 2020 року.
Головуючий:
Судді: