Постанова
Іменем України
 
27 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/4902/19
провадження № 61-15404св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Сімоненко В. М.,
суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідачі:  ОСОБА_2 , державний реєстратор комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортов Ігор Олександрович, товариство з обмеженою відповідальністю «Люнакс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Потапов Михайло Юрійович, 
треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Інвест», товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Джірігн», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року у складі судді Абухіна Р. Д. та постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2019 року у складі колегії суддів: Черевка П. М., Дрішлюка А. І., Драгомерецького М. М., 

ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до  ОСОБА_2 , державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортова І. О., товариства з обмеженою відповідальністю «Люнакс» (далі - ТОВ «Люнакс»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю., за участю третіх осіб: товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Інвест» (далі - ТОВ «Запоріжжя Інвест»), товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Джірігн» (далі - ТОВ «Капітал Джірігн»), про стягнення заборгованості, визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора. 
Позов обґрунтовано тим, що 14 січня 2019 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі- продажу корпоративних прав, а саме частки у статутному капіталі ТОВ «Люнакс» вартістю 7 500 000 грн, які позивач передала продавцю до укладення договору.
ОСОБА_2 не підписала акта приймання- передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Люнакс» у зв`язку з чим останнє не прийняло до складу учасників позивача.
28 січня 2019 року позивач та ОСОБА_2 уклали угоду за умовами якої договір купівлі- продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Люнакс» розривається, а ОСОБА_2 зобов`язується повернути сплачені позивачем кошти до 18 лютого 2019 року.
28 січня 2019 року ТОВ «Люнакс» в особі ОСОБА_2 та позивач укладали договір поруки, відповідно до якого ТОВ «Люнакс» поручилось перед позивачем за виконання ОСОБА_2 обов`язку щодо повернення грошових коштів (оплати вартості частки у статутному капіталі ТОВ «Люнакс»). 
На момент укладення договору поруки ТОВ «Люнакс» володіло мережею автозаправних станцій за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_7; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 .
Позивач розраховувала, що у випадку невиплати заборгованості відповідачем, вона зможе задовольнити свої вимоги за рахунок майна поручителя - ТОВ «Люнакс». 
Перевіривши наявність права власності ТОВ «Люнакс» на мережу автозаправних станцій позивач встановила, що всі об`єкти нерухомості перереєстровано на ТОВ «Запоріжжя Інвест». 
Вважає, що відновлення її законних інтересів в отриманні відшкодування за рахунок нерухомого майна ТОВ «Люнакс» можливе шляхом скасування реєстраційних дій державного реєстратора та приватного нотаріуса. 
На підставі викладеного позивач просила суд: 
стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Люнакс» 7 500 000, 00 грн; 
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Махортова І. О. від 25 лютого 2019 року індексний № 45688271 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; 
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю. про державну реєстрацію прав, індексні № 45728727 від 27 лютого 2019 року; № 45731274 від 27 лютого 2019 року; № 45731500 від 27 лютого 2019 року;
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Махортова І. О. від 25 лютого 2019 року індексний № 45688350 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; 
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю. про державну реєстрацію прав, індексні № 45724206 від 27 лютого 2019 року; № 45729637 від 27 лютого 2019 року; №45729899 від 27 лютого 2019 року;
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Махортова І. О. від 25 лютого 2019 року індексний № 45688511 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; 
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю. про державну реєстрацію прав, індексні № 45725708 від 27 лютого 2019 року; № 45730511 від 27 лютого 2019 року; № 45730771 від 27 лютого 2019 року;
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Махортова І. О. від 25 лютого 2019 року індексний № 45688596, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; 
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю. про державну реєстрацію прав, індексні № 45726307 від 27 лютого 2019 року; № 45730920 від 27 лютого 2019 року; № 45731132 від 27 лютого 2019 року;
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Махортова І. О. від 25 лютого 2019 року індексний № 45688020, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; 
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю. про державну реєстрацію прав, індексні № 45726795 від 27 лютого 2019 року; № 45731647 від 27 лютого 2019 року; № 45731781 від 27 лютого 2019 року; 
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Махортова І. О. від 25 лютого 2019 року індексний № 45687543 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; 
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю. про державну реєстрацію прав, індексні № 45728071 від 27 лютого 2019 року; № 45732296 від 27 лютого 2019 року; № 45732356 від 27 лютого 2019 року; 
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Махортова І. О. від 25 лютого 2019 року індексний № 45687812 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; 
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю. про державну реєстрацію прав, індексні № 45727235 від 27 лютого 2019 року; № 45731888 від 27 лютого 2019 року; № 45731988 від 27 лютого 2019 року; 
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Махортова І. О. від 25 лютого 2019 року індексний № 45686799 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; 
визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю. про державну реєстрацію прав, індексні № 45727757 від 27 лютого 2019 року; № 45732130 від 27 лютого 2019 року; № 45732224 від 27 лютого 2019 року.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортова І. О., ТОВ «Люнакс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю., за участю третіх осіб: ТОВ «Запоріжжя Інвест», ТОВ «Капітал Джірінг» про стягнення заборгованості, визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що не встановлено обставин, які б дозволили застосувати норми Глави 10 ЦПК України; позовну заяву подано із додержанням вимог, викладених у статтях 174, 175, 177 ЦПК України.
Протокольною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2019 року до участі у справі залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Централ Капітал») у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
У червні 2019 року ТОВ «ФК «Централ Капітал» подало апеляційну скаргу на зазначену ухвалу щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності. 
Постановою Одеського апеляційного суду від 31 липня 2019 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що місцевий суд дійшов правильного висновку щодо відкриття провадження у справі, беручи до уваги те, що позов пред`явлено до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться у різних місцях, визначивши підсудність Приморському районному суду м. Одеси у зв`язку із проживанням ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 ). Позовні вимоги стосуються стягнення заборгованості, визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, що не дозволяє застосовувати частину восьму статті 30 ЦПК України та розглядати спір за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна, вартість якого є найвищою. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у серпні 2019 року, ТОВ «ФК «Централ Капітал» просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2019 року, а справу направити за встановленою підсудністю, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 23 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції. 
У вересні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалу місцевого суду постановлено з порушенням правил підсудності. Вимоги позивача про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій стосовно об`єктів нерухомого майна, яке переважно розташовано за межами м. Одеси, не можуть бути розглянуті Приморським районним судом м. Одеси, оскільки такі вимоги відповідно до ЦПК України мають бути пред`явлені за місцем знаходження майна або основної його частини. Суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вимоги щодо визнання протиправними та скасування оскаржуваних реєстраційних дій є похідними від вимоги щодо стягнення заборгованості за договором про розірвання договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Люнакс». При ухвалені судових рішень суди не взяли до уваги висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 24 квітня 2019 року у справі № 442/4490/18. 
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що у березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до  ОСОБА_2 , державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортова І. О., ТОВ «Люнакс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю., за участю третіх осіб:- ТОВ «Запоріжжя Інвест», ТОВ «Капітал Джірігн», про стягнення заборгованості, визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора. 
Установлено, що місце проживання відповідача - ОСОБА_2 АДРЕСА_6 ).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року відкрито провадження у справі. 
У червні 2019 року ТОВ «ФК «Централ капітал» подало апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. 
Постановою Одеського апеляційного суду від 31 липня 2019 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою і другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Визначаючи підсудність у цій справі за Приморським районним судом м. Одеси суди свій висновок мотивували тим, що позов пред`явлено до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться у різних місцях, одним із відповідачів є ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 ). Позовні вимоги стосуються стягнення заборгованості, визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, що не дозволяє застосовувати частину восьму статті 30 ЦПК України та розглядати спір за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна, вартість якого є найвищою. 
Однак із таким висновком погодитися неможливо.
Вирішуючи питання щодо визначення підсудності, в межах якої має розглядатись ця справа, Верховний Суд виходить з таких міркувань.
Питання цивільної територіальної юрисдикції (підсудність) врегульовані у главі 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.
Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 27 ЦПК України).
Частиною п`ятнадцять статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться у різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцем знаходження одного з відповідачів за вибором позивача. 
Відповідно до частини шістнадцять статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. 
Згідно з частиною першою статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. А частиною восьмою цієї статті визначено, що вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідним від якого є такі вимоги (виключна підсудність).
Відповідно до висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №442/4490/18 (провадження № 14-158цс19) вимоги про визнання протиправними дій з прийняття рішень державного реєстратора чи нотаріуса про державну реєстрацію речових прав і обтяжень на нерухоме майно та про скасування цих рішень має розглядати суд, до компетенції якого належить розгляд позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, щодо якого державний реєстратор чи нотаріус прийняли вказані рішення.
Відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортова І. О., ТОВ «Люнакс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М. Ю., за участю третіх осіб: ТОВ «Запоріжжя Інвест», ТОВ «Капітал Джірігн», про стягнення заборгованості, визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора. 
Даний спір виник щодо нерухомого майна (мережі автозаправних станцій), що на думку позивача, незаконно вибуло із власності ТОВ «Люнакс» внаслідок незаконних реєстраційних дій державного реєстратора та приватного нотаріуса. 
Обраний позивачем спосіб захисту спрямований на захист права власності ТОВ «Люнакс» для відновлення її законних інтересів в отриманні відшкодування коштів за рахунок його нерухомого майна. 
Отже, предметом спору у даній справі є, зокрема, законність переходу права власності на нерухоме майно від однієї юридичної особи до іншої на підставі рішень державного реєстратора та приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суди дійшли помилкового висновку про те, що вимоги про визнання протиправними та скасування оскаржуваних реєстраційних дій є похідними від вимоги щодо стягнення заборгованості за договором про розірвання договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Люнакс», у зв`язку з чим справа підлягає розгляду відповідно до статті 27 ЦПК України за місцем проживання відповідача - ОСОБА_2 . 
Оскільки предметом спору у даній справі є скасування рішень державного реєстратора та приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єктів нерухомого майна, тому вимоги ОСОБА_1 мають розглядатися за правилом виключної підсудності, передбаченим частиною першою статті 30 ЦПК України, за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Отже, у порушення норм процесуального права суд першої інстанції помилково виходив з права позивача за вибором звернутися до суду за місцем проживання будь-якого з відповідачів (частина п`ятнадцята статті 28 ЦПК України), не звернувши уваги, що у спірному випадку підлягають застосуванню правила виключної підсудності (частина восьма статті 30 ЦПК України). Водночас апеляційний суд не усунув допущених судом першої інстанції порушень та безпідставно залишив без змін оскаржувану ухвалу.
Суди при цьому не звернули уваги на те, що розгляд справи судами з порушенням правил виключної підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 369/238/15-ц (провадження № 14-117цс18).
У позовній заяві позивач зазначив, що нерухоме майно (мережа автозаправних станцій) знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_7; АДРЕСА_8; АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 .
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомо, що загальна вартість нежитлових будівель та споруд за адресою:  АДРЕСА_4 , становить 2 099 096,00 грн (матеріали реєстраційної справи № 4732551101 , том 2, а. с. 118-121).
Отже, за правилами виключної підсудності ця справа підсудна Малиновському суду м. Одеси за місцем знаходження автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_4 
Відповідно до статті 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Ураховуючи, що оскарження ухвали про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил предметної юрисдикції не передбачено, колегія суддів, вважає, що місцевий суд при прийнятті справи до свого провадження повинен перевірити матеріали справи з огляду на вимоги статті 20 ЦПК України.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції.
Ураховуючи викладене, оскаржувані ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року та постанова Одеського апеляційного суду від 31 липня 2019 року підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд за виключною підсудністю до Малиновського суду м. Одеси. 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2019 року скасувати,а справу передати для розгляду до Малиновського суду м. Одеси.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий	                                                                               В. М. Сімоненко 	
Судді:	                                          А. А. Калараш	
 	С. Ю. Мартєв	
 	Є. В. Петров	
 	С. П. Штелик