Ухвала
 
19 березня 2020року
м. Київ       
 
справа № 283/2131/18
провадження № 51-4042ск19
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року щодо останнього,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку, при цьому посилається на допущені судами першої та апеляційної інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у невірній кваліфікації дій засудженого, а також вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
З касаційної скарги вбачається, що захисник взагалі не наводить обґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваних судових рішень з огляду на положення статей 412, 414, 419 вказаного Кодексу.
При цьому, ОСОБА_4 фактично не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, відмінну від оцінки наданої судами, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Так, ОСОБА_4 просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Частиною 4 ст. 427 КПК України встановлено, що якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Відповідно ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Проте, в порушення ч. 4 ст. 427 КПК України захисник не додав документів на підтвердження своїх повноважень, передбачених ч. 1 ст. 50 КПК України. 
Окрім того, порушуючи перед касаційним судом вимогу про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, до касаційної скарги не долучено копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, що свідчить про недотримання приписів ч. 5 ст. 427 КПК України.
Також, захисником до касаційної скарги не долучено її копії з додатками в кількості необхідній для надіслання всім учасникам судового провадження, як це передбачено ч. 6 ст. 427 КПК України.
Так, до касаційної скарги долучено лише одну її копію з додатками, що не відповідає кількості учасників вказаного кримінального провадження. Згідно копії оскарженого вироку суду першої інстанції учасниками судового провадження окрім захисника, є прокурор, засуджений та потерпіла.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою захисника.
З урахуванням викладеного, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року щодо останнього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.                             
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                  ОСОБА_3