Ухвала
 
07 квітня 2020 року
місто Київ
 
справа № 746/259/19
провадження № 61-2932ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 січня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_2 про визнання наказу недійсним,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ 
Стислий виклад позиції позивача
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 06 жовтня 2017 року № 25-16125/14/-17-сг, в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 1, 7164 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 7425185000:04:001:0668, що розташована на території Карпилівської сільської ради Срібнянського району, Чернігівської області.
Позов обґрунтував тим, що рішенням Карпилівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області від 21 травня 1996 року № 13 йому виділено земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства з фонду земель запасу, площею 0, 60 га, про що 22 травня 1996 року внесено відповідний запис до земельно-кадастрової книги села Лебединці, Карпилівської сільської ради. Позивач вважає, що на підставі цього рішення сільської ради ним набуто право власності на зазначену земельну ділянку. Проте, оспорюваним наказом у складі переданої у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 1, 7164 га, кадастровий № 7425185000:04:001:0668, передано і земельну ділянку, яка є власністю ОСОБА_1 .
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції зробив висновок, що оскільки ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження виникнення права власності на спірну земельну ділянку, відсутні підстави для визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 06 жовтня 2017 року 
№ 25-16125/14/-17 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 1, 7164 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 7425185000:04:001:0668, розташованої на території Карпилівської сільської ради, Срібнянського району, Чернігівської області.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 січня 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову. Додатково встановив, що у справі відсутні докази про те, що межі земельної ділянки, яка виділена ОСОБА_1 рішенням Карпилівської сільської ради Срібнянського району від 21 травня 1996 року № 13, встановлювалися у натурі, що позивачем виготовлялася технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у натурі (на місцевості).
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 10 лютого 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання.
У березні 2020 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, подано виправлену касаційну скаргу, в якій зазначено підставу подання касаційної скарги.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:
- оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: статей 22, 58 Конституції України, Декрету Кабінету Міністрів України 
«Про приватизацію земельних ділянок», статті 3 Закону України 
«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 7 Перехідних положень Земельного кодексу України, статті 263 ЦПК України;
- оскаржувані судові рішення ухвалені без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 635/2215/16 (провадження № 61-5545св18), від 15 листопада 2018 року у справі № 156/370/16-ц (провадження № 61-17647св18), від 19 червня 2019 року у справі № 369/4352/16-ц (провадження № 61-22030св18), від 03 липня 2019 року у справі № 577/2977/15-ц (провадження № 22965св18).
ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки вимоги ухвали суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Срібнянського районного суду Чернігівської області цивільну справу № 746/259/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_2 про визнання наказу недійсним.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 07 травня 2020 року.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            А. С. Олійник

                                                                                                            В. В. Яремко