ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/14805/19                                                         Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.
                                                                                                   Суддя-доповідач: Губська Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
суддів:                                                                      Епель О.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                                                  Левченка А.В.,
позивача                                                             ОСОБА_1 ,
представника позивача                                        Чернявського Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та захисту довкілля України, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення конкурсної комісії Мінприроди від 26.07.2019 стосовно визначення переможцем конкурсу на посаду директора Національного природного парку «Білобережжя Святослава» ОСОБА_2 .
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням процедури проведення конкурсу, що свідчить про незаконність рішення конкурсної комісії. Також вказує, що рішення відповідача носить формальний характер і порушує права позивача.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення не відповідає критерію обґрунтованості, до того ж, відповідач визнав позов і суд першої інстанції, приймаючи таку відмову, вважав, що визнання позову не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав, свобод чи інтересів, у тому числі - третьої особи.
Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 - третя особа у справі - подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
Свої доводи обґрунтовує тим, що порядок проведення конкурсу не визначає обов`язок конкурсної комісії викладати мотиви, з яких конкурсна комісія дійшла висновку про визнання конкретного кандидата переможцем, оскільки таке рішення приймається комісією за наслідками голосування.
Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що посада, на яку було оголошено конкурс, не відноситься до посад державної служби, що свідчить про наявність між сторонами трудового спору, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі, та законність судового рішення. 
В судовому засіданні позивач та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили її відхилити як безпідставну, а судове рішення залишити без змін як законне та обґрунтоване.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду інші учасники до суду не прибули, проте, це не є перешкодою для судового розгляду справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що наказом Мінприроди від 23.04.2019 № 151 «Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад керівників установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Мінприроди» оголошено конкурс на зайняття вакантних посад керівників установ природно заповідного фонду, зокрема, директора Національного природного парку «Білобережжя Святослава».
Наказом від 11.07.2019 № 249 продовжено термін проведення конкурсного відбору до 05 серпня 2019 року.
Відповідно до протоколу засідання Комісії № 7 від 29.05.2019 розглянуто питання про допуск або недопуск претендентів до подальшого конкурсного відбору, зокрема, на посаду директора Національного природного парку «Білобережжя Святослава».
Так, до участі в конкурсі допущено ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9
Згідно протоколу № 8 від 06.06.2019 Комісією встановлено результати тестування.
Протоколом № 9 від 24, 26 липня 2019 Комісією визначено результати розв`язання ситуаційних завдань та результатів співбесіди, як наслідок, прийнято рішення про визначення переможця конкурсу на посаду директора Національного природного парку «Білобережжя Святослава» - ОСОБА_2
Результати конкурсу оприлюднені на веб-сайті відповідача 29.07.2019 та листом від 29.07.2019 №   278/18 повідомлено про прийняте рішення, зокрема,  ОСОБА_1.
Позивач, вважаючи рішення конкурсної комісії протиправним та таким, що порушує його права та інтереси, звернувся з даним позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, що є підставою для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним з моменту прийняття та скасування рішення Конкурсної комісії Міністерства, яка є робочим органом Міністерства.
Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
По-перше, з приводу належності даного спору до розгляду судом адміністративної юрисдикції колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
За змістом п. 17 ч. 1 ст. 14 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;
Відповідно до преамбули Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.
Згідно п. 15 ч. 3 ст. 3 Закону № 889-VIII дія цього Закону не поширюється на працівників державних підприємств, установ, організацій, інших суб`єктів господарювання державної форми власності, а також навчальних закладів, заснованих державними органами.
В свою чергу, відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Положення про Національний природний парк «Білобережжя Святослава», парк є бюджетною, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.
Парк є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в відділенні Казначейства і утримується за рахунок коштів Державного бюджету. Парк має печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням, бланки, штампи та офіційну емблему, що реєструються в установленому порядку.
Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційно-правова форма НПП «Білобережжя Святослава» - Державна організація (установа, заклад).
Таким чином, дійсно, посада, на яку було оголошено конкурс, не відноситься до посад держаної служби та не є діяльністю на державній політичній посаді, отже Законом № 889-VIII не регулюються питання призначення на цю посаду, як правильно зауважує апелянт.
Разом з тим, відповідно до статті 11 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII уповноваженими органами державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
Так, Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 123 від 17.04.2018 затверджено Порядок проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України (далі - Порядок № 123),  відповідно до пункту 3 розділу І якого призначення керівника Установи ПЗФ здійснюється за результатами конкурсу, «…» шляхом укладення трудового договору (контракту) відповідно до вимог законодавства України про працю.
Аналогічні положення закріплені і в пункті 4 розділу VI Порядку № 123, а саме, не пізніше ніж на третій робочий день після надходження погодження призначення на посаду разом з карткою погодження та складання довідки про проведення спеціальної перевірки державний секретар Мінприроди укладає із переможцем конкурсу трудовий договір (контракт) строком на п`ять років та видає наказ про призначення на посаду керівника відповідної Установи ПЗФ.
З аналізу наведених норм вбачається, що відповідач є суб`єктом владних повноважень і у спірних правовідносинах виконував владно-управлінські функції у публічних відносинах, які і оскаржуються позивачем, отже, даний спір є публічно-правовим і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Розглядаючи справу по суті, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Так, статтею 12 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що управління природними заповідниками, біосферними заповідниками, національними природними парками, ботанічними садами, дендрологічними та зоологічними парками загальнодержавного значення, а також регіональними ландшафтними парками здійснюється їх спеціальними адміністраціями. 
Спеціальні адміністрації очолюють керівники, які мають екологічну, біологічну або географічну освіту та які призначаються за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а на території Автономної Республіки Крим - також з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим.
Згідно п. 1 розділу І Порядку № 123, цей Порядок розроблений відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України з деяких питань забезпечення проведення конкурсів на зайняття посад керівників установ природно-заповідного фонду та визначає механізм проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду (далі - Установи ПЗФ), що належать до сфери управління Мінприроди.
Відповідно до п. 2 р. І Порядку № 123 керівником Установи ПЗФ може бути особа, яка має вищу екологічну, біологічну або географічну освіту, стаж роботи за професіями керівників нижчого рівня не менше трьох років та володіє державною мовою.
Пунктом 3 р. І Порядку № 123 встановлено, що призначення керівника Установи ПЗФ здійснюється за результатами конкурсу, який відбувається у три етапи, що проводиться відповідно до цього Порядку, а також після здійснення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком відповідно до Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 171 (із змінами) (далі - спеціальна перевірка), шляхом укладення трудового договору (контракту) відповідно до вимог законодавства України про працю.
Відповідно п. 2 р. ІІ Порядку № 123 рішення щодо оголошення конкурсу приймає Міністр екології та природних ресурсів України.
У відповідності до п. 5 р. ІІ Порядку № 123 конкурс на зайняття вакантної посади керівника Установи ПЗФ проводить конкурсна комісія, склад якої затверджується наказом Мінприроди (далі - Конкурсна комісія).
Згідно п.п. 6, 7, 8, 9, 10 р. ІІ Порядку № 123 конкурсна комісія утворюється у складі не менше семи осіб. До складу Конкурсної комісії входять заступник Міністра екології та природних ресурсів України, до функціональних обов`язків якого належать питання управління природно-заповідним фондом України, керівник структурного підрозділу Мінприроди, відповідального за діяльність установ природно-заповідного фонду, представники інших структурних підрозділів Мінприроди, а також - Громадської ради при Мінприроди (за згодою) та Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, відповідної місцевої державної адміністрації (за згодою). Засідання Конкурсної комісії є правоможним, якщо на ньому присутні не менше як дві третини її членів. Рішення Конкурсної комісії вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала не менш як половина від присутніх членів Конкурсної комісії. Рішення Конкурсної комісії оформлюються протоколом, який підписується присутніми на засіданні членами Конкурсної комісії в день проведення конкурсу та зберігається в Мінприроди протягом п`яти років.
Порядок проведення конкурсного відбору претендентів на посаду керівників установ ПЗФ визначений розділом 4 Порядку № 123.
Зокрема конкурсний відбір передбачає проведення кваліфікаційного іспиту (далі - тестування), розв`язання ситуаційних завдань та проведення співбесіди з презентацією Претендентом свого бачення плану розвитку Установи ПЗФ. Претенденти, допущені Конкурсною комісією до конкурсу, проходять тестування з метою оцінки загальнотеоретичних знань, вмінь і навичок, у тому числі у сфері природно-заповідної справи. Тестування проходить у присутності більшості від затвердженого складу членів Конкурсної комісії. Загальний час для проведення тестування становить 40 хвилин. Після закінчення часу, відведеного на складання тестування, проводиться визначення результатів тестування. До наступного етапу конкурсу не допускаються Претенденти, які не набрали мінімальної кількості балів (60 % правильних відповідей від загальної кількості питань).
Етап розв`язання ситуаційних завдань проводиться з метою об`єктивного з`ясування спроможності Претендентів використовувати свої знання та досвід під час виконання своїх обов`язків, а також з метою комплексної перевірки на відповідність професійній компетенції, оцінки комунікативних якостей, вміння приймати рішення в умовах багатофункціональних завдань. Ситуаційні завдання розв`язуються письмово. Кожен претендент розв`язує від одного до трьох ситуаційних завдань, які оцінюються членами Конкурсної комісії індивідуально. Кількість ситуаційних завдань визначається Конкурсною комісією. Претенденти, які претендують на одну посаду, розв`язують однакові за змістом та кількістю ситуаційні завдання.
Адміністратор перед оголошенням ситуаційного завдання надає Претендентам два конверти: один з бланком для заповнення персональних даних за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, другий з бланками для розв`язання ситуаційних завдань. Адміністратор оголошує ситуаційні завдання, які розв`язують Претенденти. На розв`язання одного ситуаційного завдання Претендентам надається не більше однієї години. Під час розв`язання ситуаційних завдань Претендентам дозволяється користуватися нормативно-правовими актами, використовувати державні бази даних законодавства України. Відповідь та бланк персональних даних запаковуються Претендентом у відповідні конверти та надаються адміністратору. Адміністратор присвоює однаковий номер для конвертів з відповіддю та з персональними даними Претендента. Після отримання конвертів з бланками персональних даних та з розв`язанням ситуаційних завдань від усіх Претендентів адміністратор передає членам Конкурсної комісії тільки конверти з розв`язаними ситуаційними завданнями для оцінювання, а конверти з персональними даними залишає у себе.
Після проведення оцінювання члени Конкурсної комісії надають відомості про його результати адміністратору, який відкриває конверти з персональними даними Претендента, фіксує їх у зведеній відомості середніх балів за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку та оголошує результати Претендентам. Претенденти, які отримали середній бал 1 і нижче, не допускаються до наступного етапу конкурсу.
Співбесіда проводиться з метою оцінки відповідності досвіду, досягнень, компетенції, особистих якостей вимогам до професійної компетенції Претендента та до відповідних посадових обов`язків, а також ознайомлення членів Конкурсної комісії з презентацією плану розвитку Установи ПЗФ. Під час співбесіди члени Конкурсної комісії можуть ставити питання для оцінки професійних та особистих якостей Претендента, необхідних для виконання посадових обов`язків. Презентація плану розвитку Установи ПЗФ - творча робота Претендента, представлена у довільній формі тривалістю до 30 хвилин, з врахуванням визначених проектом організації території об`єкта природно-заповідного фонду (за наявності) заходів. За результатами співбесіди Конкурсна комісія шляхом особистого голосування її членів приймає рішення про визначення переможця конкурсу на відповідну посаду, що фіксується у протоколі засідання Конкурсної комісії. При проведенні голосування кожен член Конкурсної комісії голосує, виходячи виключно з власної оцінки Претендента, яка складена за результатами проведеної співбесіди, незалежно від думки інших членів Конкурсної комісії. Результати кожного етапу конкурсу зберігаються в структурному підрозділі апарату Мінприроди з питань роботи з персоналом протягом п`яти років.
За встановленими обставинами справи, 23.04.2019 на офіційному веб-сайті Мінприроди разом із наказом № 151 від 23.04.2019 опубліковане оголошення про проведення конкурсу із зазначенням вимог до претендентів, які бажають взяти участь у конкурсі та порядку подання документів, посадових обов`язків та умов оплати праці директора НПП «Білобережжя-Святослава».
Відповідно до протоколу № 7 від 29.05.2019 засідання Конкурсної комісії, члени Конкурсної комісії розглянули документи, які надійшли від кандидатів на посади керівників, в тому числі НПП «Білобережжя-Святослава» на відповідність умовам оголошеного конкурсного відбору та прийняла рішення про допуск претендентів до участі у конкурсі на посаду директора НПП «Білобережжя - Святослава», а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_2 та ОСОБА_9, а також зазначено місце, час та дату проведення І етапу конкурсу, який відбувся 06.06.2019 о 10 год. 00 хв.
Зазначене рішення оприлюднене 30.05.2019 на офіційному веб-сайті Мінприроди.
Відповідно до протоколу засідання Конкурсної комісії № 8 від 06.06.2019 за результатами першого етапу «тестування» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали 100 % правильних відповідей, відповівши на 40 питань тестового завдання з 40, у зв`язку із чим вони були допущені до другого етапу «розв`язання ситуаційних завдань» конкурсу на посаду директора НПП «Білобережжя - Святослава».
Також, даним протоколом зафіксовано, що зазначені особи взяли участь у другому етапі конкурсу, запаковані конверти із вирішеними ситуативними завданнями для оцінювання передані заступнику голови Конкурсної комісії ОСОБА_3 , а конверти із бланками персональних даних передані конкурсантами адміністратору.
За результатами засідання Конкурсна комісія вирішила: «Продовжити роботу конкурсної комісії в інших робочий день. Адміністратору конкурсної комісії провести роботу щодо інформування претендентів про прийняте рішення.».
Наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 11.07.2019 № 249 термін проведення конкурсного відбору  продовжено до 05.08.2019.
Відповідно до зведеної відомості від 24.07.2019 року за розв`язання ситуаційних завдань сума балів ОСОБА_1 складає 8,6, а сума балів ОСОБА_2 - 10,8.
При цьому, частиною 16 розділу IV Порядку № 123 визначено, що після отримання конвертів з бланками персональних даних та з розв`язанням ситуаційних завдань від усіх претендентів адміністратор передає членам Конкурсної комісії тільки конверти з розв`язаними ситуаційними завданнями для оцінювання, а конверти з персональними даними залишає у себе.
Після проведення оцінювання члени Конкурсної комісії надають відомості про його результати адміністратору, який відкриває конверти з персональними даними Претендента, фіксує їх у зведеній відомості середніх балів за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку та оголошує результати Претендентам (ч. 20 р. IV Порядку № 123).
Таким чином, члени конкурсної комісії при оцінюванні ситуаційних завдань конкуру не обізнані про особу, яку оцінюють, що виключає можливість надання переваг тому чи іншому претенденту.
Як наголошувалось вище, наступним етапом конкурсу є співбесіда, яка  проводиться з метою оцінки відповідності досвіду, досягнень, компетенції, особистих якостей вимогам до професійної компетенції Претендента та до відповідних посадових обов`язків, а також ознайомлення членів Конкурсної комісії з презентацією плану розвитку Установи ПЗФ.
Під час співбесіди члени Конкурсної комісії можуть ставити питання для оцінки професійних та особистих якостей Претендента, необхідних для виконання посадових обов`язків.
Презентація плану розвитку Установи ПЗФ - творча робота Претендента, представлена у довільній формі тривалістю до 30 хвилин, з урахуванням визначених проектом організації території об`єкта природно-заповідного фонду (за наявності) заходів.
За результатами співбесіди Конкурсна комісія шляхом особистого голосування її членів приймає рішення про визначення переможця конкурсу на відповідну посаду, що фіксується у протоколі засідання Конкурсної комісії. При проведенні голосування кожен член Конкурсної комісії голосує, виходячи виключно з власної оцінки Претендента, яка складена за результатами проведеної співбесіди, незалежно від думки інших членів Конкурсної комісії.
Так, за результатами співбесід визначено переможцем конкурсу ОСОБА_2 , голосування «за» - 6, «проти» - 1, «утримались» - 0. Відносно ОСОБА_4 :  голоси розподілилися: «за» -1, «проти» - 0, «утримались» - 6. Відносно ОСОБА_1 : «за» - 0, «проти» - 0, «утримались» - 7.
Протоколом № 9 від 24, 26 липня 2019 Комісією визначено результати розв`язання ситуаційних завдань та результатів співбесіди, як наслідок прийнято рішення про визначення переможця конкурсу на посаду директора Національного природного парку «Білобережжя Святослава» ОСОБА_2 
Результати конкурсу оприлюднені на веб-сайті відповідача 29.07.2019 та листом від 29.07.2019 №   278/18 позивача повідомлено про прийняте рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв в межах наданих повноважень та на їх виконання, доказів будь-яких порушень  прав позивача або інших претендентів на участь у конкурсі матеріали справи не містять  і судом не встановлено. Також матеріали справи не утримують доказів участі у прийнятті рішення конкурсної комісії особи, яка не є його членом, як про те вказує позивач.
Крім того, слід зазначити, що про такі порушення позивач не вказував відповідачеві  під час проведення конкурсного відбору. Окрім того, позивачем не доведено які саме положення Порядку № 123 були порушені відповідачем.
Доводи позивача, з якими погодився і суд першої інстанції, щодо незазначення конкурсною комісією підстав, за яких вона вважала, що конкурсна пропозиція переможця була кращою за пропозиції інших кандидатів, що свідчить про необґрунтованість прийнятого рішення, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на пункт 25 розділу IV Порядку № 123, який визначає, що конкурсна комісія, як колегіальний орган, визначає переможця шляхом голосування, де кожен член голосує, виходячи виключно з власної оцінки претендента, яка складена за результатами проведеної співбесіди, незалежно від думки інших членів конкурсної комісії.
Щодо заяви відповідача про визнання позову, колегія суддів вважає зазначити наступне.
Згідно ч. 4 ст. 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.
Згідно ч. 5 ст. 189 КАС України суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.
Таким чином, визнання позову відповідачем не передбачає обов`язкового  ухвалення рішення про задоволення позову. Це питання має вирішити суд з огляду на певні умови , в тому числі - відповідність визнання позову умовам закону.
Враховуючи те, що визнання позову відповідачем у цій справі не відповідає вимогам закону, що регулює спірні правовідносини, та грубо порушує права третьої особи, суд задовольняючи позовні вимоги, взяв до уваги заяву відповідача про визнання позову, проте не врахував наслідки задоволення позовних вимог відносно третьої особи.
З огляду на викладене, невиконання судом першої інстанції норм ст. 189 КАС України впливає на висновок суду про задоволення позовних вимог і є порушенням норм процесуального права.
Таким чином, скасування судом першої інстанції оскаржуваного рішення порушує права та інтереси третіх осіб (в даному випадку ОСОБА_2 ), питання яких вирішувалися під час проведення конкурсу, що є неприпустимим, виходячи з принципу пропорційності, дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія) органу владних повноважень, закріпленого у п. 8 ч. 3 ст. 2 КАС України, а відтак, задоволення позову з наведених у ньому підстав є неправомірним та помилковим.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328  КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року - скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та захисту довкілля України, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.
Постанова в повному обсязі складена 01.06.2020.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                          О.В. Епель

                                                                                                    А.Г. Степанюк