УХВАЛА

27 квітня 2020 року 
Київ
справа №826/12308/18
адміністративне провадження №К/9901/10777/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
судді-доповідача – Радишевської  О.Р.,
суддів – Шевцової Н.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року в справі №826/12308/18 за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату, у якому просила:
– визнати протиправною відмову Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату в наданні додаткової відпустки у зв`язку із навчанням;
– зобов`язати Деснянський районний у місті Києві військовий комісаріат внести зміни до наказу від 24 травня 2018 року №55 шляхом заміни часткової щорічної відпустки, наданої у період з 29 травня 2018 року по 22 червня 2018 року, на додаткову оплачувану відпустку в зв`язку із навчанням;
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2019 року позов задоволено: 
– визнано протиправною відмову Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату в наданні ОСОБА_1 додаткової відпустки в зв`язку із навчанням;
– зобов`язано Деснянський районний у місті Києві військовий комісаріат внести зміни до наказу від 24 травня 2018 року №55, а саме: по тексту наказу замість слів, які стосуються надання ОСОБА_1 частини щорічної відпустки на 25 календарних днів з 29 травня 2018 року по 22 червня 2018 року, зазначити про надання їй додаткової оплачуваної відпустки на період підготовки дипломної роботи на 25 календарних днів із 29 травня 2018 по 22  червня 2018 року.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020  року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13  березня 2019 року скасовано, позов залишено без розгляду. 
10 квітня 2020 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року в справі №826/12308/18.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частин першої, четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частині першій  цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених  частинами другою  і  третьою статті 353 цього Кодексу.
Водночас скаржником у касаційній скарзі не наведено жодної із зазначених підстав, на яких вона подається.
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Скаржниця до касаційної скарги не додала документу про сплату судового збору, водночас подала заяву про звільнення від його сплати, посилаючись на таке: предметом спору в справі є захист трудових прав; дохід за 2019 рік складає 155761 грн, а тому, враховуючи ставку судового збору, його розмір складає 20% від місячного доходу; необхідністю оплати навчання сина в розмірі 16800 грн за навчальний рік. На підтвердження цієї обставини долучила: довідку про доходи за 2019 рік № 76 від 18 лютого 2020 року, видану Київським міським військовим комісаріатом, згідно з якою дохід ОСОБА_1 складає 155761,17 грн (з яких сума сплаченого податку з доходу фізичних осіб складає 28037 грн; сума сплаченого військового збору складає 2336,41 грн); довідку Відділу реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві (реквізити не проглядються) про те, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 ; договір про надання освітніх послуг №31514-д від 10 серпня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Вищим навчальним закладом «Університет економіки та права «Крок», а також додаток до нього.  
Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частиною першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача – фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3)  предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у  частині першій  цієї статті.
Отож звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду. Суд, вирішуючи це питання, ураховує майновий стан сторони, який є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.
Доказами неможливості сплати судового збору можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік та довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.
Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10 травня 2019 року в справі №9901/166/19. 
З огляду на те, що скаржниця не надала довідку органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік, відсутні  підстави для звільнення від сплати судового збору. Також скаржниці слід мати на увазі, що однією з підстав для звільнення від сплати судового збору згідно з вимогами статті 8 Закону України «Про судовий збір» є те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача – фізичної особи за попередній календарний рік, а не місячного, як вона стверджує. 
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що позивач у цій справі є фізичною особою і, звернувшись до суду в 2018 році, заявила одну позовну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн.

Отже, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги складає 1409,60  грн (200 % від 704,80 грн).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів – УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 38004897; банк отримувача –  Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) –   UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету – 22030102; найменування податку, збору, платежу – судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення  платежу – *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків – фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до норм статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із установленням скаржнику строку для усунення її недоліку шляхом: сплати судового збору та надіслання відповідних доказів на підтвердження його сплати; зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328  цього Кодексу підстави (підстав).
З урахуванням доповнення пункту 3 до розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-ІХ, зокрема під час дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 169 КАС України, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Керуючись статтями 132, 133, 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року в справі №826/12308/18 залишити без руху.
Надати скаржниці строк у десять днів із дня закінчення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19),  для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          Н.В. Шевцова
                                                                                                      С.А. Уханенко