П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2906/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Майстер П.М.  
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
18 березня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Іваненко Т.В.  Граб Л.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року  у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про  визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Хмельницькій області про  визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 24.04.2019 року №22/155.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.10.2019 першим заступником начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області відносно позивача винесено постанову №22/155, якою на позивача безпідставно накладено штраф у розмірі 125190,00 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправно та скасовано постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 24.04.2019 року №22/155.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що приймаючи оскаржувану постанову, Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просить суд задовольнити вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.                                                                                                                                                                                                                                                    
Позивачем на адресу апеляційного суду направлено заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в якому він просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх обгрунтовану правову оцінку.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Карнась Андрій Сергійович зареєстрований як фізична особа-підприємець. Основний вид економічної діяльності - роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах.
На підставі службової записки від 04.04.2019 року, наказу від 04.04.2019 року №100 "Про здійснення інспекційних відвідувань посадовими особами Управління", направлення на проведення інспекційного відвідування від 04 квітня 2019 року №406/19 ФОП ОСОБА_1 , з метою перевірки додержання законодавства про працю уповноважено посадових осіб Управління Держпраці у Хмельницькій області Юнчик Л.С., Остапчук І.М., Кухар Л.І. для проведення інспекційного відвідування. Строк дії направлення з 04 квітня 2019 року по 14 квітня 2019 року.
04 квітня 2019 року інспекторами праці Юнчик Л.С., Остапчук І.М., Кухар Л.І. проведено інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 , за фактичною адресою: АДРЕСА_1 (магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 бум АДРЕСА_2 ) з питань додержання законодавства про працю.
За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХМ1461/329/АВ від 04 квітня 2019 року.
Так, у акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХМ1461/329/АВ від 04 квітня 2019 року зафіксовані наступні порушення законодавства про працю: ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України №413, а саме трудові відносини із ОСОБА_2 в період з 01.04.2019 року по дату здійснення інспекційного відвідування належним чином не оформлені. Трудовий договір ФОП ОСОБА_1 у письмовій формі із вищевказаним найманим  працівником (чи шляхом видання наказу про прийом) відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України не укладений, до початку допуску працівника до роботи своєчасно не подано відповідного повідомлення до органів ДФС, згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 “Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу”.
У ході інспекційного відвідування були відібрані пояснення від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Також, 04.04.2019 позивачем були надані зауваження на акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХМ1461/329/АВ, в яких ФОП ОСОБА_1 вказав, що у зв`язку із хвилюванням ОСОБА_2 розгубилась і під диктовку посадової особи Управління Держпраці у Хмельницькій області в поясненні невірно зазначила свої обов`язки, які на той час виконувала. На період інспекційного відвідування, в розрізі часу з 10.00 до 10.30 остання знаходилась в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », але до каси доступу не мала і реалізацію товару не здійснювала, відповідно своїми діями трудове законодавство не порушувала. Крім того, у зв`язку з хвилюванням, ОСОБА_2 повідомила посадових осіб Управління Держпраці у Хмельницькій області про те, що трудовий договір з нею не укладався, тоді як 03.04.2019 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у письмовій формі укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю №1. На момент проведення інспекційного відвідування, посадовим особам Управління Держпраці у Хмельницькій області підтверджуючих документів про належним чином оформлення трудових відносин із вищевказаною особою роботодавцем надано не було, у зв`язку з його від`їздом.
10.04.2019 року відповідачем було винесено припис №ХМ1461/329/АВ-П288, яким зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 усунути виявленні під час інспекційного відвідування порушення у строк до 10.05.2019 року.
24 квітня 2019 року на підставі акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХМ1461/329/АВ від 04 квітня 2019 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області Логвиним О.О. винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/155, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125190,00 грн. за абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.
Позивач, вважаючи безпідставним накладення на нього штрафу, оскаржив в судовому порядку постанову від 24.04.2019 року №22/155.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованність позовних вимог позивача. Зокрема, на переконання суду, відповідачем не наведено ані в акті інспекційного відвідування, ані у судовому засіданні конкретні докази, що позивачем допущено до виконання робіт в період з 01.04.2019 року по дату здійснення інспекційного відвідування працівника без укладання трудового договору та без повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу, відповідно до порядку встановленого Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачем не було вчинено жодних порушень трудового законодавства, суд вважає, що спірна постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами є протиправною та підлягає скасуванню.
Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який, зокрема, реалізує державну політику у сфері охорони праці, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Відповідно до п. 7 цього ж Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно п. 1, п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).
Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Згідно ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:
1) при організованому наборі працівників;
2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я;
3) при укладенні контракту;
4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;
5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);
6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;
7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
Згідно ч. 3 ст. 24 цього ж Кодексу, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адмініструванням єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 19, 23 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Статтею 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.
Згідно із ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Так, підставою прийняття оскаржуваної постанови є висновок, викладений в акті інспекційного відвідування Управління Держпраці у Хмельницькій області, що позивачем допущено до роботи ОСОБА_2 (в період з 01.04.2019 року по дату здійснення інспекційного відвідування- 04.04.2019) без укладання трудового договору та без повідомлення про прийняття працівника на роботу Державної фіскальної служби до початку роботи працівника.
Разом із тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи наявний цивільно-правовий договір укладений між ОСОБА_2 (Виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Замовник) від 01 квітня 2019 року. Згідно вказаного цивільно-правового договору Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи). Виконавець не підпорядковується правилам, внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг (виконання робіт), у тому числі використовує власні засоби та матеріали. Факт надання відповідних послуг (робіт) з боку Виконавця буде засвідчуватися Актами прийому наданих послуг (виконаної роботи). Виконавець зобов`язується в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " АДРЕСА_1 , виконати роботу щодо миття морозильних камер, холодильного обладнання та полок для зберігання товару. Вартість послуг (робіт) по цивільно - правовому договору складає 500,00 грн. Даний договір вступає в силу з моменту його підписання (01.04.2019) і діє до моменту виконання Сторонами своїх зобов`язань (05.04.2019).
Відповідно до ч. 1 ст.21 КзПП України, трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.
Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Таким чином, основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що в даному випадку ОСОБА_2 виконувала за цивільно-правовим договором певні роботи за винагороду, де оплачувався не процес праці, а результат після закінчення роботи за актом наданих послуг. Зокрема, як вбачається з наявного в матеріалах справи примірника цивільно-правового договору, позивач доручив виконавцю виконати конкретний обсяг робіт. На підтвердження виконання умов цивільно-правового договору від 01.04.2019 позивачем надано акт наданих послуг №1 від 04.04.2019 року на суму 500,00 грн. 
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на надані ОСОБА_2 письмові пояснення, в яких вона вказала про проходження стажування у ФОП ОСОБА_1 , що на думку відповідача підтверджує неоформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в період з 01.04.2019 року по дату здійснення інспекційного відвідування.
Зокрема, як зазначено позивачем у поданих 04.04.2019 року зауваженнях на акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХМ1461/329/АВ, у зв`язку із хвилюванням ОСОБА_2 розгубилась і під диктовку посадової особи Управління Держпраці у Хмельницькій області в поясненні невірно зазначила свої обов`язки, які на той час виконувала. На період інспекційного відвідування, в розрізі часу з 10.00 до 10.30 остання знаходилась в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », але до каси доступу не мала і реалізацію товару не здійснювала, відповідно своїми діями трудове законодавство не порушувала. Крім того, у зв`язку з хвилюванням, ОСОБА_2 повідомила посадових осіб Управління Держпраці у Хмельницькій області про те, що трудовий договір з нею не укладався, тоді як 03.04.2019 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у письмовій формі укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю №1. На момент проведення інспекційного відвідування, посадовим особам Управління Держпраці у Хмельницькій області підтверджуючих документів про належним чином оформлення трудових відносин із вищевказаною особою роботодавцем надано не було, у зв`язку з його від`їздом.
Крім того, не підтверджені вказані в акті інспекційного відвідування 04.04.2019 року обставини і наданим відповідачем доказом, а саме, відеофіксуванням процесу здійснення інспекційного відвідування, оскільки як встановлено судом, окрім самого інспектора контролюючого органу більше зафіксовано нікого не було, та сам факт купівлі - продажу кави у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " жодним доказом не підтверджений (квитанцією, товарним чи касовим чеком, або іншими документами). Також, із відеозапису не вбачається, що ОСОБА_2 виконувала функції працівника у ФОП ОСОБА_1 .
Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
Як вірно зауважив суд першої інстанції, істотною умовою встановленого відповідачем порушення є факт допущення працівника до роботи без відповідного юридичного оформлення. 
Водночас, в даному випадку відповідачем не доведено, що позивачем допущено до виконання робіт в період з 01.04.2019 року по дату здійснення інспекційного відвідування працівника без укладання трудового договору та без повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу.
Таким чином, за результатом апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що дії відповідача, як суб"єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, що виникли між сторнами не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак, погоджується в позицією суду першої інстанції про обгрунтованність позовних вимог позивача про скасування постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 24.04.2019 року №22/155.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Іваненко Т.В.    Граб Л.С.