П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/3172/19	
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
            
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
-            Кравченка К.В.
при секретарі                               -            Філімович І.М.
за участю: 
представника відповідача – Білецька О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції  адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнати дій та бездіяльності протиправними, стягнення коштів на відшкодування шкоди в розмірі 3032, 00 грн., -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА 
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо безпідставного зменшення премії поліцейського ОСОБА_1 в серпні 2019 року та стягнути з відповідача на користь позивача кошти на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями в розмірі 3032 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в серпні 2019 року йому з безпідставно зменшено розмір премії на 3032 грн., такі дії позивач вважає протиправними, оскільки в серпні 2019 року не вчиняв проступків, які впливають на розмір премії. Не було будь-яких службових розслідувань щодо позивача, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.
Ухвалою від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Від відповідача до суду надійшов відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що преміювання поліцейських здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальний результат роботи у межах наявних бюджетних асигнувань та є правом, а не обов`язком керівника. Рішення про зменшення премії позивачу прийнято за результатами оперативної наради 01.08.2019 року, на якій позивач був присутній. Оскільки, позивач у липні 2019 року вносив недостатній вклад у загальні результати роботи, керівник оцінив його роботу, встановивши розмір премії пропорційно вкладу. Така оцінка є дискреційними повноваженнями керівника, позбавлення премії не є заходом дисциплінарної відповідальності та не потребує службового розслідування. Позивач був обізнаний про підстави зменшення йому премії.
          Від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначив, що відповідачем не доведено фактів допущення ним проступків, які впливають на розмір премії. Підтримав позовні вимоги.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області - відмовлено.
На вказане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, порушені норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА 

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач проходить службу в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Центрального відділу поліції Головного управління національної поліції у Миколаївській області.
01.08.2019 року відбулась оперативна нарада при начальнику Центрального ВП ГУНП, що оформлено протоколом №119 (а.с. 37-41). На нараді заслухали заступника начальника відділу Голобіра Д.В., який доповів, що стан адміністративної практики та профілактичної роботи на низькому рівні у липні 2019 року. Серед працівників сектору превенції є ті, які негативно себе показують під час виконання службових обов`язків, зокрема ОСОБА_2 . У зв`язку з цим, для стимулювання співробітників сектору превенції до кращого та ефективнішого виконання завдань, запропоновано вирішити питання щодо депреміювання співробітників шляхом зменшення премії, у тому числі, позивача.
Список поліцейських Центрального відділу поліції, що подаються на преміювання за результатами роботи за серпень 2019 року подано на затвердження начальнику ГУНП в Миколаївській області разом із рапортом начальника Центрального ВП 01.08.2019 року (а.с. 42).
Наказом начальника ГУНП у Миколаївській області від 21.08.2019 року №341 о/с «Про встановлення премії поліцейськими» затверджено списки на преміювання поліцейських за серпень 2019 року, який складає -35,8% від усього грошового забезпечення (а.с. 33-36).

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.94 Закону України "Про національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, який визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 260), відповідно до вимог п.3 якого грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції"  (далі - Постанова № 988) визначено, що грошове забезпечення, зокрема, поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Підпунктом 2 п.4 Постанови № 988 надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.
Аналогічні положення містить і п. 12 розділу 2 Порядку № 260, в якому визначено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.
Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.
Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.
Відповідно до вимог Постанови №988, наказом ГУ НП в Миколаївській області від 11.01.2016 року №14 затверджено Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - Положення), до якого наказом від 02.08.2017 року № 939 внесено зміни та викладено в новій редакції.
Показники преміювання визначені в п.п.2.1 Положення.
Підпунктами 2.2 п.2 Положення встановлено, що розмір премії визначається за показниками, зазначеними у підпункті 2.1 Положення та залежно від особистого вкладу поліцейського у загальні результати служби.
Пунктом 3 Положення визначені підстави, за яких поліцейські можуть бути позбавлені премії частково або в повному обсязі.
Згідно до вимог п.п.3.4 Положення поліцейські позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, в якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок). Рішення про зменшення розміру або позбавлення премії в повному обсязі оформлюється рапортами (доповідними записками) безпосередніх начальників органів та підрозділів ГУ НП про позбавлення повністю чи частково премії підлеглим поліцейським. У рапортах із клопотанням про позбавлення премії зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.
Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що виплата та розмір премії залежить від наявності відповідних бюджетних асигнувань та від оцінки керівництва поліцейського його особистого внеску в загальні результати служби.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що зменшення розміру премії не є заходом дисциплінарної відповідальності, не потребує службового розслідування, доведеності вини поліцейського у скоєнні правопорушення, а є суто управлінським рішенням, яке переслідує виховні цілі, підвищує зацікавленість поліцейського в результатах своєї роботи.
Оцінка результатів роботи поліцейського є виключними дискреційними повноваженнями керівника та не може бути замінена рішенням суду.
Колегія суддів вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо зменшення позивачу премії у серпні 2019 року.
Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду першої інстанції про відкриття провадження від 07 жовтня 2019 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до вимог ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 28.05.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Вербицька Н. В.    Кравченко К.В.