Ухвала
Іменем України 
 
22 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 415/1268/19
провадження № 51-2892ск20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 4 березня 2020 року, 
 
в с т а н о в и в:
 
Лисичанський міський суд Луганської області ухвалою від 29 січня 2020 року задовольнив подання Лисичанського міського відділу з питань пробації про направлення звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного за вироком цього суду від                   27 лютого 2019 року.
 
Не погодившись із таким рішенням суду, захисник засудженого ОСОБА_4 ?адвокат ОСОБА_5 оскаржила його в апеляційному порядку.
 
Луганський апеляційний суд ухвалою від 4 березня 2020 року відмовив захиснику ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду першої інстанції.
 
ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Луганського апеляційного суду від 4 березня 2020 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки, на його думку, постановлення ухвали апеляційного суду створює перешкоди в доступі до правосуддя. Зазначає, що строк на апеляційне оскарження вироку було пропущено з поважної причини, а саме через те, що він не був присутнім під час оголошення судового рішення та отримав його лише 19 лютого 2020 року. Як вважає скаржник, ухвалу апеляційного суду постановлено з грубим порушенням норм кримінального процесуального закону.
 
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
 
Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) визначено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
 
Зі змісту ухвали Лисичанського міського суду Луганської області від 29 січня                     2020 року вбачається, що ОСОБА_4 був присутнім під час розгляду подання стосовно нього і висловлював свою думку в судовому засіданні.
 
24 лютого 2020 року захисник ОСОБА_5 оскаржила вищезазначену ухвалу суду і подала клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження як пропущених із поважних причин, а саме, що під час оголошення ухвали                        ОСОБА_4 присутнім не був, копію судового рішення отримав лише 19 лютого 2020 року в Лисичанському відділі ВП ГУНП в Луганській області під час його затримання.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК строк подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції становить 7 днів з дня її оголошення.
 
Частиною 3 ст. 395 КПК визначено, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення, а також визначено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
 
Луганський апеляційний суд встановив, що засуджений перебував у судовому засіданні під час розгляду подання, в цей день отримав ухвалу від 29 січня 2020 року, а тому строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу районного суду має обчислюватися з моменту оголошення судового рішення. Колегія суддів з цим погоджуєтьсята вважає безпідставними доводи засудженого, що строк на апеляційне оскарження рішення районного суду необхідно було поновити.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
 
Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
 
Таким чином, апеляційний суд прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , оскільки відсутні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
 
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення, у касаційній скарзі  не   наведено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги і відкриття касаційного провадження  немає.
 
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд 
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4  на ухвалу Луганського апеляційного суду від 4 березня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                       ОСОБА_3