КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД                                       
                                                                                03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А

Справа № 761/1152/18                                                                                            Головуючий у 1 інстанції - Осаулов А.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1335/2020                                                        Доповідач  -  Мараєва Н.Є.     
                                               
                                                       ПОСТАНОВА 
                                                   ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
17.03.2020 р. Київський Апеляційний  суд    в складі  суддів судової  палати з розгляду 
цивільних  справ :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів -  Заришняк Г.М., Рубан С.М.
При секретарі - Гаврюшенко К.О.
Розглянули у відкритому  судовому  засіданні  в  приміщенні Київського апеляційного
суду  в порядку спрощеного позовного провадження 
Цивільну справу за апеляційною скаргою 
           ОСОБА_1 
на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2019  року
в справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
          про стягнення заборгованості за кредитом
Заслухавши  доповідь  судді Мараєвої Н.Є.,  пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши  
матеріали   справи, обговоривши  доводи  апеляційної  скарги, колегія суддів,-
                                                             В с т а н о в и л а :
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2019  р. задоволено позов Національного банку України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь НБУ заборгованість за кредитним договором №2349 від 04.05.2012 року в розмірі  274 466,75 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь НБУ заборгованість за кредитним договором №2349 від  04.05.2012 року в розмірі 140 000 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь НБУ заборгованість за кредитним договором №2349 від 04.05.2012 року в розмірі 140 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь НБУ в рівних частках судовий збір в розмірі 4117 грн., а саме по 1372,33 грн. з кожного.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1   просить змінити рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року та викласти резолютивну частину в наступній редакції : стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь НБУ заборгованість за кредитним договором №2349 від 04.05.2012 року в розмірі 137 233,38 грн. (1/2 частина від загальної заборгованості 274 466,75 грн.); 
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь НБУ заборгованість за кредитним договором №2349 від  04.05.2012 року в розмірі 137 233,38 грн. (1/2 частина від загальної заборгованості 274 466,75 грн.);  
стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь НБУ в рівних частках судовий збір в розмірі 4117 грн., а саме по 1372,33 грн. з кожного. 
Апеляційна  скарга  підлягає частковому  задоволенню  з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом,  04.05.2012 року між Національним банком України та ОСОБА_1 був укладений Договір № 2349 про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі  (а.с. 12-14).
Відповідно до умов Кредитного договору, Національний банк надає позичальнику довгостроковий кредит на споживчі цілі: ремонт квартири у сумі 300 000,00 грн. строком користування на 20 років з дати виникнення заборгованості на рахунку з обліку наданого кредиту (п. 1.1. Кредитного договору). 
Згідно  п. 3.1. - 3.2. Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється позичальником шляхом уповноваження Національного банку цим договором щомісячно відраховувати кошти з отриманого доходу позичальника для здійснення повернення кредиту в сумі 1250 грн. починаючи з травня 2012 року, та суму для оплати за користування кредитом. За користування отриманим кредитом на споживчі цілі, позичальник щомісячно під час роботи у Національному банку здійснює оплату в розмірі 8 відсотків річних. 
Згідно  п. 4.1.2. Кредитного договору, позичальник взяв на себе зобов`язання до 20.04.2032 року повернути Національному банку отриманий кредит. 
Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору, Національний банк має право у разі виникнення у позичальника  фінансових труднощів надати відстрочення повернення заборгованості за кредитом строком до одного року з розподілом суми боргу рівними частинами (помісячно) на період, що залишився до кінця дії договору, з урахуванням кредитоспроможності позичальника - наявності передумов для отримання кредиту та здатності своєчасно виконувати всі свої грошові зобов`язання, а саме: щомісяця в межах 50 відсотків стабільного, регулярного щомісячного доходу після зменшення загальної суми доходів на суму обов`язкових відрахувань, установлених законодавством, та інших наявних грошових зобов`язань (у тому числі за порукою) забезпечувати повернення кредиту та здійснювати оплату за користування ним; у разі порушення позичальником умов договору розглянути питання щодо припинення його дії з попередженням про це позичальника за 30 календарних днів. У цьому разі заборгованість за кредитом, оплата за користування ним, пеня, штраф (у разі їх нарахування) повинні бути сплачені позичальником Національному банку до припинення дії цього договору - не пізніше 31 дня після одержання попередження.
Згідно  п. 5.1. Кредитного договору, у разі несвоєчасного виконання позичальником зобов`язань з повернення кредиту, оплати за користування ним (за відсутності письмової домовленості про відстрочення повернення кредиту) нараховується пеня в розмірі 0,05 відсотка від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення, яку позичальник повинен сплатити Національному банку.
Національний банк України у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, що підтверджується Меморіальним ордером № 2310 (#49020308) від 08.05.2012 року (а.с.10). 
З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника, 15.10.2013 року міжнаціональним банком України та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №2349/П-2, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед Національним банком відповідати за виконання зобов`язань ОСОБА_1 щодо своєчасного повернення кредиту, наданого за кредитним договором від 04 травня 2012 року №2349 у частині (від загальної суми кредиту) 140 000,00 грн. строком до 20 квітня 2032 року, оплати за користування ним, сплати пені, штрафу (у разі їх нарахування, п.1 Договору поруки, а.с. 16-17).
Крім того, для забезпечення виконання зобов`язань позичальника 15.10.2013 р. між Національним банком України та ОСОБА_3 укладено Договір поруки № 2349/ П-3, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед Національним банком відповідати за виконання зобов`язань ОСОБА_1 щодо своєчасного повернення кредиту, наданого за кредитним договором від 04 травня 2012 року №2349 у частині (від загальної суми кредиту) 140 000,00 грн. строком до 20 квітня 2032 року, оплати за користування ним, сплати пені, штрафу (у разі їх нарахування, п. 1 Договору поруки, а.с. 18-19).
Згідно  п.п.2, 3 Договору поруки №1 та Договору поруки №2, у випадку невиконання позичальником обов`язків за кредитним договором позичальник і поручитель відповідають перед Національним банком як солідарні боржники. Відповідальність поручителя настає з моменту порушення зобов`язань позичальником за кредитним договором, поручителем якого він є. Національний банк письмово повідомляє поручителя про невиконання позичальником умов кредитного договору, наявність заборгованості та/або дострокове припинення дії кредитного договору. Поручитель зобов`язується виконати свої зобов`язання за договором поруки протягом 10 календарних днів після отримання вимоги Національного банку. Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений та гарантує, що на момент укладання цього договору поруки не має грошових зобов`язань, які унеможливлюють виконання цього договору. 
18.03.2016 року між Національним банком України та ОСОБА_1 був укладений Додатковий договір № 230 до Договору про надання кредиту на споживчі та соціально- побутові цілі від 04 травня 2012 № 2349 (далі - Додатковий договір) (а.с. 15).
Згідно  Додаткового договору, зокрема, п.п. 3.1., 3.2. та п.п. 4.1.4. Кредитного договору викладено у наступних редакціях:
«3.1.1. з травня 2012 року по лютий 2016 року (включно) шляхом уповноваження Національного банку цим договором місяця відраховувати кошти із отриманого позичальником доходу для здійснення повернення кредиту в сумі 1 250,00 грн. та оплати за користування ним.
3.1.2. з березня 2016 року по лютий 2017 року (включно) встановлюється відстрочення повернення кредиту.
3.1.3. з березня 2017 року шляхом уповноваження Національного банку цим договором місяця відраховувати кошти із отриманого позичальником доходу для здійснення повернення кредиту в сумі 1333,00 грн., а в останній місяць користування кредитом - у сумі 1 227,00 грн. та оплати за користування ним.
2.2. з березня 2016 року по лютий 2017 року (включно) позичальнику надається відстрочення оплати за користування кредитом. Сума нарахованої оплати за користування кредитом з березня 2016 року по лютий 2017 року (включно) сплачується позичальником щомісяця рівними частинами, починаючи з березня 2017 року до закінчення строку дії Договору.
4.1.4. У разі звільнення позичальника з Національного банку у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 36, пунктами 1, 2, 5, 6 статті 40 Кодексу законів про працю України, за власним бажанням з поважних причин позичальник повинен відповідно до умов укладеного договору про надання кредиту перераховувати готівкою до каси Національного банку (або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок Національного банку) щомісячну суму повернення кредиту та оплату за користування ним, пеню (у газі її нарахування до 20 числа (включно) кожного місяця. У разі звільнення позичальника з Національного банку за власним бажанням без поважних причин або з ініціативи адміністрації Національного банку (крім випадків, зазначених в абзаці першому підпункту 4.1.4 цього договору) оплата за користування кредитом з дати, наступної після звільнення позичальника, установлюється в подвійному розмірі оплати за користування кредитом, зазначеної в кредитному договорі, під час користування кредитом. Позичальник повинен щомісяця до 20 числа (включно) вносити готівкою до каси Національного банку або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок Національного банку щомісячну суму повернення кредиту, що визначена у кредитному договорі, оплату за користування ним та пеню (у разі нарахування).»
Згідно  ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. 
Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 
Із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості вбачається, що останній щомісячний платіж на погашення кредиту ОСОБА_1 здійснила 23.03.2017 року, а тому, відповідно з 21.04.2017 року припинилося надходження коштів для погашення кредиту та оплати за користування ним згідно з умовами договору. 
У зв`язку з систематичним порушенням позичальником договору відповідачам було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитом від 06.06.2017 року (а.с. 40), де банк просив погасити усю прострочену заборгованість за кредитом, а також вимогу про погашення заборгованості за кредитом від 03.10.2017 року (а.с. 41), у якій позивач вимагав погасити усю заборгованість. 
Таким чином, станом на 15.11.2017 року, прострочена заборгованість позичальника перед позивачем становить 274 466,75 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом - 231 836,00 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 9 331,00 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 12062,61 грн.; строкова заборгованість за процентами - 20143,37 грн.; пеня за простроченим кредитом - 476,58 грн.; пеня за простроченими процентами - 617,19 грн.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання,  якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 
Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. 
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Згідно  ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 
Враховуючи, що між Національним банком України та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу ОСОБА_1   кредитних коштів, остання взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, також ці зобов`язання не виконують інші відповідачі  які відповідно до договорів поруки несуть солідарну відповідальність за порушення ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором,- то суд правильно вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування  не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Проте, що стосується  стягнення  суми  боргу, то  заборгованість в повному обсязі станом на 15.11.2017 р. належить стягнути з позичальника та поручителів у солідарно, а  саме : з ОСОБА_1 та ОСОБА_3   та  з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2   у межах їх відповідальності, що встановлена Договорами поруки.
Як  пояснив  в  судовому  засіданні  апеляційної інстанції  представник НБУ загальна  сума  боргу  становила  274 466,75 грн., з рішення  суду першої інстанції  вбачається, що  суд стягнув  цю суму  окремо з боржника і  ще раз  із боржника  та поручителів.
Обгрунтовуючи  свої доводи  ОСОБА_1   та  її представник  посилалися, що  це є  подвійним  стягненням, тому  просили  в цій  частині  рішення суду змінити.
Такі  доводи  сторони відповідачки (боржника) є слушними.
Тому,  судова колегія  вважає, що з  висновками  суду в  частині  окремого  стягнення  суми  боргу  з  позичальника погодитися  не  можна, тому його належить скасувати,  а в решті  рішення  залишити без змін.
Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368,  374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
                                                        П о с т а н о в и л а :   
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1   - задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 28.05.2019 р. - скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1   на користь Національного банку України  заборгованості за кредитним  договором №2349 від 04.05.2012 р. в  розмірі 274 466,75 грн., а в  решті залишити  без  змін.
Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду  протягом  тридцяти днів з  дня  складення  повного  судового рішення.
Повний текст складено  31.03.2020 р.
 
Головуючий  :   
                                                                  Судді :