ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/392/20 Справа № 180/2406/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 березня 2020 року        суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - 
визнано винуватим за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн. 
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 16 грудня 2019 року близько 11.00 години ОСОБА_1  за місцем свого мешкання:  АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини та доньки домашнє насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в їх сторону погроз та образ, внаслідок чого, завдана шкода психічному здоров`ю  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 , про що працівниками поліції було складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, за відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що працівники поліції зовсім не розкрили суть адміністративного правопорушення, не чітко виклали його ознаки у протоколі, однак суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та не дотримався вимог ст. 252 КУпАП.
Вказує, що свою постанову, суддя обґрунтував лише допитом поліцейського ОСОБА_4 , який і складав вказаний протокол. Вважає, що цього вкрай недостатньо - дана службова особа допустила численні порушення при оформленні матеріалу про адміністративне правопорушення, і є зацікавленою особою, в сенсі того, що може необ`єктивно подавати свідчення, бажаючи приховати свої недоліки.
При цьому, потерпілі ОСОБА_2 (дружина) та ОСОБА_3 (донька) до суду не з`явилися, від дачі показів в суді відмовилися, посилаючись на врахування тих, які у вигляді пояснень відібрали працівники поліції.
Наполягає, що його дружина та донька не є потерпілими від його дій, бо так само в аналогічний спосіб потерпілим є і він - дружина і донька ображали його, кричали, намагалися царапати нігтями, погрожували викликати поліцію, обмежити спілкування з малолітнім сином і таке інше, про що говорити не хочеться.
Звертає увагу, що до протоколу поліцейським повинен приєднуватися носій інформації з відеофіксацією подій штатним пристроєм. Але до протоколу, який направлено до суду носій інформації не приєднаний, і відповідна відмітка в протоколу не зроблена, і хоча файли відеофіксації були проглянуті в суді, даний доказ є неналежним, так як порушено процесуальний порядок його оформлення.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній. 
Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення Серії АПР18 168055 від 16 грудня 2019 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.12.2019 року; терміновим забороненим приписом стосовно кривдника Серія АА № 150861 від 16.12.2019 року; показаннями свідка, допитаного у судовому засіданні, письмовими показаннями  ОСОБА_2  та ОСОБА_3 , які підтвердили факт скоєння  ОСОБА_1  домашнього насильства в сім`ї та відеозаписом, оглянутим у судовому засіданні суду першої інстанції. 
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається. 
Сукупність вищевказаних доказів засвідчують вчинення домашнього насильства  ОСОБА_1 відносно своєї дружини та доньки, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції зовсім не розкрили суть адміністративного правопорушення, не чітко виклали його ознаки у протоколі, однак суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та не дотримався вимог ст. 252 КУпАП, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд першої інстанції, належним чином оцінив зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що його дружина та донька не є потерпілими від його дій, бо так само в аналогічний спосіб потерпілим є і він - дружина і донька ображали його, кричали, намагалися царапати нігтями, погрожували викликати поліцію, обмежити спілкування з малолітнім сином і таке інше, апеляційний суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки вина  ОСОБА_1  підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.
Твердження про те, що до протоколу поліцейським повинен приєднуватися носій інформації з відеофіксацією подій штатним пристроєм. Але до протоколу, який направлено до суду носій інформації не приєднаний, і відповідна відмітка в протоколу не зроблена, і хоча файли відеофіксації були проглянуті в суді, даний доказ є неналежним, так як порушено процесуальний порядок його оформлення, є безпідставними з огляду на те, що зазначений відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.                
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене  ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.
       Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.         
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
       Постанову судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 173-2 КУпАП -  залишити без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя А.О. Пістун