ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/324/20 Справа № 212/115/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Кондаков Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 березня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кондаков Г.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 - особи що притягується до адміністративної відповідальності на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року, -
                                в с т а н о в и в:
Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає – 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Дане правопорушення, на думку суду, ОСОБА_1 скоїв при наступних обставинах.
       25 грудня 2019 року о 14 год. 34 хвил. водій ОСОБА_1 , знаходячись на вул. Курчатова в м. Кривий Ріг, керував транспортним засобом марки “OPEL Vectra” з реєстраційним номерним знаком “WMA 15779” з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). При цьому відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку для встановлення стану алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 “Правил дорожнього руху України”.
       На переконання суду першої інстанції, дані дії водія ОСОБА_1 утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
        ОСОБА_1 - не згоден з рішенням суду першої інстанції. В апеляційній скарзі просить постанову скасувати. Провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Вважає, що розгляд по справі проведено з порушеннями норм матеріального і процесуального права, неповно і необ`єктивно, а висновки суду, щодо його винності суперечать фактичним обставинам справи.
Не було в суді предметом з`ясування чи керував транспортним засобом в стані сп`яніння. Докази на підтвердження цього в справі не містяться.
Вказує на те, що судом встановлено, що керував транспортним засобом в стані сп`яніння, між тим не застосовувався спеціальний технічний засіб і не проводився медичний огляд в лікувальному закладі.
Стверджує, що протокол складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, оскільки не викладено формулювання адміністративного правопорушення.
       Таким чином, у зв`язку з допущеною неповнотою і необ`єктивністю судового розгляду, постанову суду першої інстанції просить скасувати за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
       В засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився. Про слухання 11 березня 2020 року об 11 год. його справи в суді апеляційної інстанції був завчасно повідомлений, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення і про його отримання безпосередньо ОСОБА_1 о 08 год. 58 хвил. 04 березня 2020 року. Клопотання про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.
       За такою сукупністю даних, суд вважає за можливе відповідно до ст. 268 КУпАП розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 - особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
       Дослідив матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
       Посилання в скарзі на неповноту і необ`єктивність судового розгляду в суді першої інстанції на невідповідність висновків суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні ним протиправних дій фактичним обставинам справи є безпідставними.
Розв`язуючи апеляційну скаргу по суті її вимог, звертається увага на те, що орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Матеріалами справи встановлено, що розгляд її в суді першої інстанції проведено з дотриманням процесуальних норм адміністративного закону, а висновки суду про винність останнього у вчиненні правопорушення при встановлених судом обставинах підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними в постанові доказами.
Як вже вище наводилось, судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Склад даного порушення буде мати місце не тільки у зв`язку з керуванням транспортним засобом у стані сп`яніння, а і за відмову особи, яка керує ним, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Із матеріалів справи вбачається, що в день події співпрацівники поліції водію ОСОБА_1  висунуто підозру в керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння з посиланням на запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці .
З метою підтвердження чи спростування такої підозри, водію ОСОБА_1 запропоновано співпрацівником поліції застосувати спеціальний технічний засіб алкотестер “Драгер”, а у разу відмови, пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП і п. 7 розд. І, п. 6 розд. ІІ “Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Про те, що події відбувались саме таким чином, свідчать письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 2), які підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_5 відмовився від застосування технічного засобу “Драгер” для встановлення стану сп`яніння і від медичного огляду лікарем-наркологом. 
Про відмову такого дослідження свідчать направлення водія транспортного засобу на огляд складеного 24 листопада 2019 року ( а.с. 3), а також власноручний запис і підпис ОСОБА_1 про це, а також відеозапис з місця події.
Його переглядом встановлено, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , інспектор поліції з метою підтвердження або спростування підозри про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, запропонував останньому застосувати технічний засіб — алкотестер “Драгер”, а в разі відмови пройти медичний огляд в лікувальному закладі, на що останній не заперечував, що вживав перед керуванням алкогольні напої і в присутності двох свідків, після роз`яснення процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП і ст. 63 Конституції України, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що на місці було складено протокол.
Звертається увага, що обставини скоєння порушення встановлені із застосуванням відеозапису, тобто в умовах, які виключали застосування будь якого тиску. За таких обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в об`єктивності подій, які мали місце 25 лютого 2019 року за участю ОСОБА_1 .
       Встановлення стану сп`яніння відповідною посадовою особою поліції регламентовано вимогами ст. 266 КУпАП і «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.
Матеріалами справи підтверджено, що співпрацівник поліції під час перевірки своєї підозри про керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, діяв в межах вищенаведеної норми адміністративного закону і підзаконного нормативного акту - “Інструкції...”, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості поставити під сумнів законність дій співпрацівника поліції, який склав протокол щодо ОСОБА_1 .
Наведені дані спростовують твердження останнього про відсутність в справі доказів винності ОСОБА_1 та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Цими ж даними спростовані твердження ОСОБА_1 про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки при його дослідженні встановлено, що співпрацівником поліції в ньому викладені всі необхідні дані, а також сукупність елементів, які утворюють об`єктивну і суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з посиланням на норму ПДР України, яка була порушена.
Таким чином, давши аналіз зібраним у справі доказам у їх сукупності, та належним чином їх оцінивши, суд першої інстанції обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного в постанові правопорушення, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків.
За такою сукупністю даних суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .
       Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -
п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності — залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року щодо  ОСОБА_2  — без змін.
       Постанова остаточна, набирає чинності з моменту оголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя:                                         Г.В. Кондаков