Ухвала

12 червня 2020 року
м. Київ
справа № 2/0205/17/2012
провадження № 61-7353 ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на судове рішення, 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Судукасаційну скаргу, яку ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року залишено без руху та запропоновано усунути її недоліки, а саме: надати уточнену редакцію касаційної скарги, яка відповідатиме положенням статті 392 ЦПК України та уточнити, яке судове рішення оскаржується заявником (суд, який його ухвалив та дату його ухвалення) та викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції.
При цьому судом встановлений строк для виконання вимог цієї ухвали, який продовжується на строк дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби. Одночасно роз`яснено наслідки невиконання законних вимог суду у вигляді визнання скарги неподаною та повернення її заявнику.
02 червня 2020 року засобами поштового зв`язку на виконання ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 подала уточнену редакцію касаційної скарги, з якої вбачається, що заявником недоліки касаційної скарги не усунуто. Зокрема, зі змісту описової частини касаційної скарги вбачається, що заявник оскаржує рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 грудня 2012 року ухвалені у справі № 2/0205/17/2012, однак в прохальній частині касаційної скарги просить скасувати рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 грудня 2012 року, яке відсутнє в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
При цьому, як слідує з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 грудня            2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК Україниу разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки у встановлений судом строк, станом на 12 червня 2020 року недоліки касаційної скарги не усунуто, зокрема не уточнено, яке судове рішення оскаржується заявником, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (МПП «Голуб» проти України, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на судове рішення вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                     О. В. Білоконь