УХВАЛА

04 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  902/83/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020  
 
за позовом  Національного банку України  
до  Публічного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива", 
про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ: 

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 у справі № 902/83/18 заяву Приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат" про виправлення описки залишено без розгляду, застосовано до Приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат" захід процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу, стягнуто в дохід Державного бюджету України з Приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат" штраф у розмірі 6 306 гривень.

14.04.2020 (згідно з відміткою на конверті) Приватним акціонерним товариством "Тростянецький м`ясокомбінат" подано касаційну скаргу на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 у справі № 902/83/18 безпосередньо до Касаційного господарського суду.  
 
Витягом з протоколу передачі касаційної скарги раніше визначеному складу суду від 17.04.2020 року у справі №902/83/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

08.02.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 №460-IX, яким внесено зміни до законодавчих актів України.

Оскільки скаржником подано касаційну скаргу після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 №460-IX, то подана касаційна скарга розглядається в порядку, що діє після набрання чинності цим Законом.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Судом встановлено, що предметом касаційного оскарження скаржником визначено ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020, якою заяву Приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат" про виправлення описки залишено без розгляду, застосовано до Приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат" захід процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу, стягнуто в дохід Державного бюджету України з Приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат" штраф у розмірі 6 306 гривень.

Положеннями частини першої статті 304 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Водночас у вичерпному переліку ухвал суду апеляційної інстанції, що підлягають касаційному оскарженню, наведеному в пункті 3 частини 1 статті 287 ГПК, ухвал суду апеляційної інстанції про залишення без розгляду заяви про виправлення описки  не зазначено, а отже такі ухвали оскарженню не підлягають.

За змістом пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 щодо залишення без розгляду заяви про виправлення описки на підставі пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги в частині оскарження ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 щодо застосування заходу процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу, Судом встановлено, що скаргу подано з численними недоліками, серед яких: відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження (стаття 288 ГПК України); відсутність документів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги (пункт 2 частини 4 статті 290 ГПК), вказані норми ГПК є загальновідомими, тому скаржник звертаючись із скаргою, міг і повинен був ними керуватися.

Скаржник звертається до Суду з касаційними скаргами в-четверте, при цьому оскаржуючи судові рішення як суду першої інстанції так і апеляційної, які не підлягають оскарженню або правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
   
Зазначені обставини свідчать про зловживання Приватним акціонерним товариством "Тростянецький м`ясокомбінат" процесуальними правами, що полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом, оскільки неодноразове звернення у даній справі з апеляційними та касаційними скаргами призводить до того, що справа тривалий час не розглядається по суті, а отже подання таких скарг виходить за межі дійсного змісту процесуального права, що вказує на зловживання такою особою своїми правами. При цьому такі дії, як зазначалось вище, є неодноразовими у даній справі.

Разом з тим, слід зауважити, що ефективність судового захисту знаходиться у прямому зв`язку з належним виконанням учасниками судового процесу вимог процесуального законодавства.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

За приписами частин першої - третьої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що систематичне невиконання приписів процесуального законодавства спрямовано на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи (такі дії призводять до того, що справа не розглядається по суті), тому такі порушення процесуального законодавства слід визнати зловживанням процесуальними правами.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення без розгляду касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 в частині застосування заходу процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу на підставі частини третьої статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 131 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (ч. 1). Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ч. 2).

Згідно з частиною другою статті 135 Господарського процесуального кодексу України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини сьомої статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102,00 грн.
Враховуючи диспозитивність змісту статей 43, 131, 135 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції може вжити заходи процесуального примусу, шляхом накладення штрафу, не лише в процесі розгляду касаційної скарги, а й на стадії вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України від 02 грудня 2010 року №     16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України від 20 січня 2011 року №     26976/06).

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про застосування до Приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат" за неодноразове зловживання процесуальними правами заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10 510,00 грн.

Керуючись статтями 43, 131, 135, 234, 235, 288, 290, 293, 304, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат" в частині оскарження ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 щодо залишення без розгляду заяви про виправлення описки.  

2. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 в частині застосування заходу процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу   - залишити без розгляду.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат"  - боржник (76005, м. Івано-Франківськ, вул. Симона Петлюри, 10, код ЄДРПОУ 00443128) в дохід Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ 26255795) за неодноразове зловживання процесуальними правами штраф у розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                    І. Кушнір

Судді                                                                                                                 Є. Краснов
                                                                                                             
                                                                                                                  Г. Мачульський