КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
Справа №756/14468/19	 	
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6340 /2020	 	
Головуючий у суді першої інстанції:  Белоконна І.В.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.	 	
  12 червня 2020  року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
  Головуючого - Семенюк Т.А
  Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,
  розглянувши в порядку ст.. 369 ЦПК України в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів, зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках,-
В С Т А Н О В И В:
 
У  жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів, зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках, у якому просив зобов`язати відповідача припинити нарахування процентів, пені та інших штрафних санкцій за платіжною карткою № НОМЕР_1 , а нараховані скасувати, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 20.12.2017 року включно. 
Також просив зобов`язати АТ «Універсал Банк» відновити залишок коштів на картковому рахунку за платіжною карткою № НОМЕР_1 , станом на 00:00 годин 20.12.2017 року до проведення сумнівних операцій з нею.
В   обґрунтування вимог посилався на те, що 04.11.2017 між ним та «Monоbаnк» (АТ «Універсал Банк») було укладено договір про надання банківських послуг, згідно якого ОСОБА_1 став власником рахунку, закріпленого за платіжною карткою № НОМЕР_1 з інсталяцією програми банку на його мобільний пристрій LG -D724.
20 грудня 2017 року о 11:00 позивач звернувся в банк з підозрою на шахрайство з боку третіх осіб, оскільки ним було отримано повідомлення про списання коштів на суму 102 руб. РФ на сайт psp*market.csgo.com . Позивач обрав опцію «відмова транзакції» та повідомив представників відповідача через мессенджер Viber, що він не ініціював даного платежу. Представник відповідача запевнив позивача, що картку заблоковано, жодних операцій не було проведено, а саму картку можна перевипустити/розблокувати лише у відділенні банку.
Пізніше, 20 грудня 2017 о 13:00, звернувшись у відділення банку для розблокування картки, ОСОБА_1 встановив, що були здійснені шахрайські дії. 
Таким чином, невстановлені особи, не дивлячись на повідомлення представників відповідача про здійснення кібератаки на картку та після відмови від платежу на конкретний сайт, карту якимось чином розблокували та здійснили переказ коштів банку з рахунку позивача саме на той шахрайський сайт та ще й переказ на власний рахунок одного з клієнтів відповідача (як з`ясувалося пізніше - за допомогою пристрою Iphone 7, хоча позивач завжди на той час користувався LG- D724 ).
Загалом 20.12.2017 з 11:06 до 11:17 з рахунку позивача були списані кошти, які банк надав у тимчасове користування, а саме відбулось три транзакції: на 7043 грн. 22 коп. на psp*market . csgo.com Tallin; на 7043 грн. 22 коп. на psp* market .csgo.com Tallin; переказ на особисту картку іншого клієнта Monobank: ОСОБА_2 - 25480 грн. Разом 39 566 гривень 44 копійок.
Зазначає, що він свого пристрою для входу до мобільного банківського додатку не втрачав, нікому його не передавав, так само як і даних для доступу, зі свого боку він відразу при спробі вчинення шахрайства з боку третіх осіб - звернувся до банку. Коли пізніше при зверненні на відділення для розблокування картки - виявив вчинення злочину - негайно звернувся до «гарячої лінії» відповідача з вимогою анулювати платежі. Згодом звернувся до правоохоронних органів.
Оскільки мав факт несанкціонованого списання та зняття з рахунків позивача грошових коштів, що не відповідало його волевиявленню, а банк покладені обов`язки не виконав, тому ОСОБА_1 звернувся до суду для відновлення його порушених прав.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу,  в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.
  Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не задовольняє клопотання про витребування доказів по справі, оскільки такі клопотання до суду першої інстанції не заявлялися та позивачем не надано поважних причин неможливості подання такого клопотання в суді першої інстанції. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
  За ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
  Судом встановлено, що 4 листопада 2017 року позивачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Договору про надання банківських послуг відповідачем (а.с.47).
Пунктом 2 Анкети-заяви від 04.11.2017 позивач погодив своїм підписом, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладенням якого позивач підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.
Відкриття рахунку (переведення зі стану «Зарезервований» у стан «Відкритий»), який розміщено у Анкеті-заяві, здійснюється після: підписання Клієнтом Анкети-заяви; активації Платіжної картки шляхом її сканування через мобільний додаток Monobank.
Згідно з пп. 3.4., 3.5. розділу ІІІ платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону.
З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.
Також сторонами по справі не заперечувалось, що активація картки була здійснена на мобільному телефоні LG - D724 , з номером телефону НОМЕР_4 .
Відповідно до ч. 4.3.1 Умов і правил, Банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активація додаткових послуг, актуалізація контактних даних, зміна умов Договору, інформування про розмір заборгованості по кредиту, що проводяться банком акціях, проведення опитування про якість обслуговування, дистанційне обслуговування, оформлення платіжних документів і т. д., в тому числі отримання згоди клієнта на вищевказані дії) встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв`язку (повідомлення в мобільному додатку, повідомлення в месенджерах, дзвінки і так далі). Банк має право встановлювати контакт з клієнтом на постійній основі.
  Судом встановлено, що 20.12.2017 року мали місце наступні обставини за картковим рахунком позивача:
10:58:16 - відправлено ОТР-пароль на довірений пристрій LG - D724 для зміни довіреного пристрою за запитом клієнта, фінансовий номер телефону  
НОМЕР_4; 11:00:14 - введено ОТР-пароль для зміни довіреного пристрою та ПІН-код для входу у мобільний додаток.
З моменту введення вірного OTP-паролю та ПІН-коду подальші повідомлення для підтвердження ідентифікації клієнта для здійснення платіжних операцій надсилалися на новий довірений пристрій - iPhone7.
11:05: 46 відправлено пуш-повідомлення на підтвердження операції на суму 14 403,0030 Російських рублів;
11:06:00 ПІН-код з пуш-повідомлення введено коректно, операція успішна;
11:07:01 відправлено пуш-повідомлення на підтвердження операції на суму 14 403,0030 Російських рублів;
11:07:08 ПІН-код з пуш-повідомлення введено коректно, операція успішна;
11:08 - статус картки змінено на « ЗАБЛОКОВАНА » за зверненням клієнта;
11:10 - статус картки змінено на «ВІДКРИТА» з мобільного додатку на новому Довіреному пристрої;
11:17 - здійснено успішний переказ на карту клієнта «Monobank» ОСОБА_2 з нового довіреного пристрою на суму 25 480,00 гривень (а.с.48).
Судом встановлено, що Умовами і правилами визначено порядок  отримання згоди від клієнта за допомогою авторизації за допомогою мобільного телефону і ОТР-пароля: Банк генерує ОТР-пароль і відправляє його клієнту з зазначенням інформації, яка буде підтверджуватися останнім. У разі згоди, клієнт передає отриманий ОТР-пароль Банку шляхом введення у відповідному рядку використовуваного сервісу. У разі, якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що клієнт прийняв запропоновані умови. Сторони визнають співпадіння ОТР-паролю електронним підписом клієнта. При здійсненні платіжних операцій в системах дистанційного обслуговування - виконання в програмних комплексах маніпуляцій, спрямованих на успішне завершення платежу, прирівнюється до електронного підпису клієнта.
Враховуючи, що була проведена авторизація клієнта при зміні пристрою, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач правомірно змінив довірений пристрій та провів платіжні операції, оскільки платіжні операції супроводжувалися коректним введенням ПІН-коду, що прирівнюється до власноручного підпису клієнта. Транзакції здійснено з введенням двох кодів авторизації (ОТР та ПІН) з боку клієнта банку позивача ОСОБА_1 . 
Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 423/581/16-ц, відповідно до статті Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними.
Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції не надав належну оцінку  його доводам щодо вчасного повідомлення відповідача про здійснення незаконного списання коштів з його рахунку, з огляду на наступне.
Згідно частини першої статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти  з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.
Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами. 
Пунктами 6.7,6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання» у разі здійснення недозволеної, або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, або які були виконані некоректно банк негайно відшкодовує платнику суму такої операції, та за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку, до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Як вбачається з матеріалів справи, до Банку надійшов запит на зміну пристрою - Банк згенерував ОТР - пароль і відправив його клієнту. Подальші дії з платіжною карткою супроводжувалися вірним введенням паролів авторизації.
У відзиві відповідач зазначив, що 20 грудня 2017 року за запитом клієнта о 10:58:16 - відправлено ОТР-пароль на довірений пристрій LG - D724 для зміни довіреного пристрою за запитом клієнта, фінансовий номер телефону НОМЕР_4; 11:00:14 - введено ОТР-пароль для зміни довіреного пристрою та ПІН-код для входу у мобільний додаток. З моменту введення вірного OTP-паролю та ПІН-коду подальші повідомлення для підтвердження ідентифікації клієнта для здійснення платіжних операцій надсилалися на новий довірений пристрій - iPhone7.
Відповідно до п. 8.11 Умов і правил, клієнт несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації та аутентифікації. 
Відповідно до п. 8.15 Умов і правил, у разі якщо клієнт дає згоду на пpoведення операцій з Картами або нанесеними на них даними поза полем його контролю, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем зазначалось, що  ОСОБА_2 повідомив Банк, що отриманий ним переказ - оплата за товар, отриманий ОСОБА_1 .
Крім того, при проведенні ідентифікації Банком було додатково застосовано механізм отримання згоди за допомогою ОТР-пароля, який був надісланий позивачу. Оскільки на новому пристрої було введено ОТР-пароль, надісланий особисто позивачу, банк повторно отримав підтвердження здійснення операцій саме позивачем.
Відповідно до п. 4.3. Умов і правил, операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки, з введенням відповідного ПІН-коду або з введенням коду, наданого Банком в рамках технології 3D-Sесurе, або операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки без введення ПІН-коду, або з використанням реквізитів Платіжної картки, або з використанням аутентифікаційних даних, у тому числі в Мобільному додатку визнаються підтвердженими Клієнтом та ініційованими ним власноруч.
Таким чином, саме клієнт банку ОСОБА_1 несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації, в т.ч. за несанкціоновані операції з його картою.
  Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проте,  позивачем не надано суду належних та допустимих доказів  про порушення  його прав  відповідачем АТ «Універсал Банк». 
  Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції не застосував правову позицію Верховного Суду України у справі №6-71цс15, оскільки Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», яке затверджено постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, втратило чинність 12 листопада 2014 року, і до даних правовідносин не застосовується.
Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається заявник в апеляційнїй скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні, судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.
Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи наведе, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
  Апеляційну  скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення    Оболонського районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року залишити без змін.
  Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
  
Головуючий
 
Судді