Ухвала
01 червня 2020 року
м. Київ
справа № 530/391/17
провадження № 51-2471ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2017 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,
встановив:
У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень та долучає клопотання про поновлення строку касаційного оскарження із наведенням відповідних мотивів причин пропуску такого строку. Так, на обґрунтування своїх доводів потерпіла зазначає, що пропустила строк касаційного оскарження через запровадження постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11 березня 2020 року карантинних заходів на всій території України, що позбавило її можливості отримати належну правову допомогу для вчасного звернення до суду з касаційною скаргою.
З огляду на те, що у клопотанні потерпілої ОСОБА_4 наведені об`єктивні причини пропуску строку касаційного оскарження, колегія суддів вважає за необхідне визнати їх поважними, задовольнити її клопотання та поновити вказаний строккасаційного оскарження вироку Зіньківського районного суду Полтавської області 
від 07 серпня 2017 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 
2020 року.
Разом з тим, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу потерпілої слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Так, за змістом вказаної статті в касаційній скарзі, крім іншого, має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412–414 КПК.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,
що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_5 через м`якість.
Статтею 414 КПК встановлено, що невідповідним ступеню тяжкості
кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання,
яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром
є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Проте, у касаційній скарзі потерпілої ОСОБА_4 не конкретизовано в чому саме полягає явна несправедливість, призначеного ОСОБА_5 покарання, 
як це встановлено в ст. 414 КПК, з огляду на положення статей 50, 65 КК, зважаючи на дискреційні повноваження суду.
Крім того, повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено у ст. 436 КПК. Відповідно до її змісту, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, касаційна скарга потерпілої не містить чітких вимог, тобто складена без урахування положень ст. 436 КПК, що регулює повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Наявність вказаних недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу
про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги
і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду
на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Поновити потерпілій ОСОБА_4 строк касаційного оскарження вироку Зіньківського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2017 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року щодо ОСОБА_5 .
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 залишити без руху.
Встановити потерпілій  ОСОБА_4 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_6 	ОСОБА_3 	
Судді: