УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/5983/16-ц Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П. 
Категорія 6    Доповідач Коломієць О. С.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Коломієць О.С.
суддів Шевчук А.М., Талько О.Б. 
з участю секретаря
судового засідання         Драч Т.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу №279/5983/16-ц за позовом  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 про виділення в натурі у власність земельних ділянок 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Дубенчук Михайло Вікторович на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 грудня 2019 року, яке ухвалено суддею Коренюком В.П. у м.Коростені
в с т а н о в и в:
У грудні 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2  звернулися до суду з даним позовом, в якому просили здійснити розподіл земельної ділянки між співвласниками відповідно до їх часток у праві власності, призначеної для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що сторони у справі є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель (присадибної ділянки), площею 0,1 га, яка розташована за даною адресою. Відповідно до правовстановлюючих документів ОСОБА_4 належить 1/3 частина, ОСОБА_2 1/4 частина та ОСОБА_3 5/12 частин зазначеного житлового будинку та земельної ділянки. Позивачі в добровільному порядку не можуть вирішити спір з відповідачем щодо поділу в натурі земельної ділянки, призначеної для обслуговування вказаного житлового будинку, у зв`язку з чим змушені були звернутися до суду.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 травня 2019 року замінено у даній цивільній справі позивача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її правонаступника ОСОБА_1 . 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду  Житомирської області від 20 грудня 2019 року позов задоволено частково. Здійснено розподіл між  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до 3 варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи № 794/12.18 від 18 грудня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 8551,20 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На погоджуючись із зазначеним судовим рішенням,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині задоволення позовних вимог щодо розподілу земельної ділянки відповідно до варіанту №3 від 18 грудня 2018 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги щодо виділення у власність земельних ділянок сторонам відповідно до варіанту поділу №1 земельно-технічної експертизи № 794/12.18 від 18 грудня 2018 року.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що прийняте судом рішення фактично не змінило ситуацію, яка передувала зверненню до суду, оскільки, відповідно до третього варіанту поділу, спірну ділянку залишено у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . На думку скаржника, судом не відображено, яким саме чином третій варіант розподілу спірної земельної ділянки буде відповідати інтересам всіх сторін. Адже, це є найгірший з можливих варіантів розподілу, оскільки ним фактично узаконено продовження конфліктних ситуацій між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наявністю ділянки для спільного користування. Окрім того, скаржник зауважує, що за першим варіантом розподілу відповідачу надається земельна ділянка більша ніж за третім варіантом, 417 кв.м. та 409.5 кв.м. відповідно, що жодним чином не погіршує становище відповідача.
Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. 
Представник відповідача ОСОБА_5 В.В ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Позивач ОСОБА_2  в судове засідання не з`явилась, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку зі станом здоров`я. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Так, судом встановлено, що   ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , належить на праві власності 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , а також 1/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування зазначеного будинку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20394290 від 29 вересня 2008 року, рішенням четвертої сесії сьомого скликання Коростенської міської ради №129 від 3 березня 2016 року (т.1, а.с.10-13, 14).
Встановлено, що ОСОБА_7 належить на праві власності 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , а також 1/4 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування зазначеного будинку, що підтверджується договором дарування 1/4 частки житлового будинку від 26 червня 2015 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №39763762 від 26 червня 2015 року, рішенням четвертої сесії сьомого скликання Коростенської міської ради №129 від 3 березня 2016 року (т.1, а.с.7-9, 14).
ОСОБА_3 є власником 5/12 частин житлового будинку та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням четвертої сесії сьомого скликання Коростенської міської ради №129 від 3 березня 2016 року (т.1, а.с.14). 
За заявами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 в 2015 році приватним підприємством «Земельно-кадастрове бюро міста Коростеня» були виконані роботи по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1000 га (кадастровий номер 1810700000:02:001:0865) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) по АДРЕСА_1 .
Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №794/12.18 від 18 грудня 2018 року, експертом запропоновано 4 (чотири) варіанти поділу спірної земельної ділянки відповідно до розміру ідеальних часток співвласників у даному домоволодінні (т.1, а.с.110-133).
05 березня 2020 року судовим експертом були внесення доповнення до даного висновку судової земельно-технічної експертизи №794/12.18 від 18 грудня 2018 року у зв`язку із описками, які були ним допущені у даному висновку (а.с.1-7 т.2). 

Згідно ч.2, ч.4 ст. 120 Земельного Кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Відповідно до  ч.1, ч.3 ст.  88 Земельного Кодексу України  володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.  Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що саме третій варіант поділу, запропонований у висновку експерта № 794/12.18 від 18 грудня 2018 року буде прийнятним та найбільш відповідати інтересам сторін. При цьому, відхилення від ідеальних часток є незначним, такий варіант поділу фактично не змінює існуючий між співвласниками тривалий час порядок користування частинами спірної земельної ділянки, однак визначає їх розміри та межі, а всім співвласникам забезпечується однаковий доступ (прохід, проїзд) до належних кожному з них часток в будинку та господарських споруд, а тому правомірно задовольнив вимоги позивача частково, навівши відповідні мотиви. 
Доводи апеляційної скарги про те, що третій варіант розподілу спірної земельної ділянки не буде відповідати інтересам всіх сторін у справі, оскільки він фактично узаконює продовження конфліктних ситуацій між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 через наявність ділянки для спільного користування є необґрунтованими виходячи з наступного.
Як пояснювали сторони в судовому засіданні, розподіл земельної ділянки за третім варіантом експертизи, який передбачає залишення у спільному користуванні лише позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 земельної ділянки площею 7 кв.м., що обмежена лініями А-Б-М-Ю-П-12-А (додаток № 3, план схема поділу земельної ділянки, а.с.126 т.1, а.с.5 т.2), фактично відповідає порядку користування, який склався між співвласниками даного домоволодіння ще до набуття позивачем права власності на даний будинок. Між попередніми співвласниками та відповідачем не виникало будь-яких заперечень щодо можливості ОСОБА_3 мати проїзд власним автомобілем до своєї частини будинку, де розташований гараж, через дану земельну ділянку (а.с.28 т.2). Крім того, як пояснював представник відповідача під час апеляційного розгляду справи, розподіл земельної ділянки за першим варіантом експертизи від 18.12.2018р., який не передбачає наявності спільного двору з позивачем ОСОБА_2 , буде порушувати права відповідача, оскільки призведе до необхідності облаштовувати проїзд та прохід до будинку зі сторони АДРЕСА_1 від точки 1 до точки 2, додаток №1, план схема поділу земельної ділянки, а.с.124 т.1, а.с.3 т.2) з перенесенням зелених насаджень та різних господарських будівель (а.с.25,26 т.2). 
Разом з тим, як зазначала позивач ОСОБА_1 , знаходження у спільному користуванні сторін частини земельної ділянки, яка дає можливість ОСОБА_3 мати проїзд власним автомобілем до своєї частини будинку, де розташований гараж, через дану земельну ділянку, призводить до руйнування частини будинку, яка належить позивачу ОСОБА_2 та створює перешкоди в його користуванні, оскільки перед їх вікнами постійно їздить транспортний засіб позивача. Однак, будь-яких доказів які б підтверджували дану обставину стороною позивача представлено не було та матеріали справи не містять. Крім того, поділ земельної ділянки за третім варіантом експертизи передбачає залишення у спільному користуванні з відповідачем земельної ділянки площею 7 кв.м., що обмежена лініями А-Б-М-Ю-П-12-А, саме позивачу ОСОБА_2 , а не позивачу ОСОБА_1 , що спростовує доводи апеляційної скарги щодо порушення даним варіантом поділу земельної ділянки саме її прав. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду скаржником не надано.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Дубенчук Михайло Вікторович,залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 грудня 2019 року- без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 05 червня 2020 року.

Головуючий: Судді: