ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/523/20 Справа № 208/5370/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Нельга Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 квітня 2020 року                суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, клопотання потерпілого ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2019 року, якою: 
        ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, -  
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточно накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_2 в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №277310, складеного 06.08.2019р. співробітником Національної поліції в Дніпропетровській області, 05.08.2019р. о 10 годині 00 хвилин водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м . Кам`янське по вул. Архівна, 15, в порушення вимог п.10.9 ПДР України, керуючи автомобілем ВАЗ21013 р/№ НОМЕР_1 , під час руху транспортного засобу заднім ходом, не переконався у безпеці руху, та, здійснив зіткнення з автомобілем ДЕУ Ланос р/№ НОМЕР_2 , внаслідок чого вказані автомобілі зазнали механічних пошкоджень.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №277311, складеного 06.08.2019р. співробітником Національної поліції в Дніпропетровській області, 05.08.2019р. о 10 годині 00 хвилин водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Кам`янське по вул. Архівна , 15 , в порушення вимог п.2.10 ПДР України, керуючи автомобілем ВАЗ21013 р/№ НОМЕР_1 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, 03 квітня 2020 року потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку. 
В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що строк пропущено з поважної причини, так як потерпілий ОСОБА_1 не був присутнім під час оголошення постанови суду 04 листопада 2019 року, яку не було направлено потерпілому, тому 24 грудня 2019 року до канцелярії суду потерпілим ОСОБА_1 було подано заяву при видачу копії постанови від 04 листопада 2019 року, яка не була видана, а також не направлена на адресу ОСОБА_1 так, з текстом постанови ОСОБА_1 ознайомився 30 березня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, яка була направлена лише 23 березня 2020 року, а опублікована 25 березня 2020 року. 
На думку скаржника вищевказане являється поважною причиною для поновлення йому строку на апеляційне оскарження. 
Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, в тому числі і потерпілим. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_1 знав про перебування адміністративної справи щодо ОСОБА_3 за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП у суді, про що свідчить клопотання потерпілого від 04 листопада 2019 року, однак чому потерпілий звернувсь до суду з метою отримання постанови лише 24 грудня 2019 року - у апеляційній скарзі не зазначає.
Доводи клопотання потерпілого стосовно того, що ОСОБА_1 не був присутнім під час оголошення постанови суду 04 листопада 2019 року, а також про те, що з текстом постанови ознайомився лише 30 березня 2020 року, апеляційний суд вважає необґрунтованими та не можуть бути такими, що доводять поважність пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.
Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.        
Таким чином, матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду від 04 листопада 2019 року, не наведено таких причин і в апеляційній скарзі.
З огляду на вищевикладене, а також оскільки  ОСОБА_1  в клопотанні не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в поновленні строку апеляційного оскарження потерпілому ОСОБА_1  слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП. 
Керуючись ст. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні потерпілого ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2019 року - відмовити. 
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2019 року - повернути особі, яка її подала. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя А.О. Пістун