ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/1975/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т.   Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" (далі - ТОВ "Промислові ремонти", Відповідач)
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Ліпинський О. В) від 15.08.2019
та постанову Центрального апеляційного господарського суду (головуючий Подобєд І. М., судді: Широбокова Л. П., Кощеєв І. М.) від 13.11.2019 у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбаспромобладнання" (далі - ТОВ "Кривбаспромобладнання", Позивач)
до ТОВ "Промислові ремонти"
про стягнення 551 419,92 грн,

1.          Короткий зміст позовних вимог
1.1.          ТОВ "Кривбаспромобладнання" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "Промислові ремонти" про стягнення 530 000,02 грн основної заборгованості, 7 320,90 грн 3 % річних та 14 099 грн інфляційних втрат.
1.2.          Позовна заява мотивована неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором № 70 від 20.07.2017 (далі - Договір) в частині оплати вартості виконаних робіт. 

2.          Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1.          Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2019, позов задоволено частково; стягнуто з Відповідача на користь Позивача 526 500, 02 грн основної заборгованості, 7 320,90 грн 3% річних та 14 099,00 грн інфляційних втрат; в решті позовних вимог провадження у справі закрито.
2.2.          Рішення судів мотивовані тим, що Відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором, а розрахунки інфляційних втрат та 3% річних у позовній заяві (т. 1, а. с. 3-7) та у заяві про збільшення позовних вимог (т. 1, а. с.119-121) перевірені та визнані правильними; в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 3500 грн провадження закрите за відсутністю предмету спору; клопотання про виклик свідків подане Відповідачем без урахування вимог статей 87-89 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); Відповідач не навів вагомих аргументів стосовно невідповідності копій документів, які надав Позивач, їх оригіналам чи примірникам документів, які складалися обома сторонами, та мають бути наявними у нього, а також причин неможливості надати суду відповідні докази самостійно; матеріали справи містять достатню кількість доказів для повного та об`єктивного вирішення спору, а Відповідач не довів сукупності умов, визначених статтею 99 ГПК України, необхідних для призначення у справі судової експертизи; Відповідач був обізнаний про розгляд справи у суді, а перешкоди у здійсненні ним своїх процесуальних прав відсутні.

3.          Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1.          27.12.2019 Відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2019 та направити справу на новий розгляд.

4.          Доводи Скаржника, викладені в касаційній скарзі 
4.1.          Суди розглянули цю справу за відсутності Відповідача, який не був належним чином повідомлений про дату, час та місце її розгляду. Жодні повідомлення судів про дату, час та місце судових засідань у цій справі та відповідні ухвали Відповідачу не вручались.
4.2.          Суди порушили приписи статей 73, 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України, оскільки встановлені ними обставини укладення та виконання Договору не підтверджені доказами, зокрема, в матеріалах справи відсутні докази наявності у Позивача власних сил, засобів та механізмів для виконання ремонту і обслуговування обладнання, що розташоване на охоронюваній території, з допуском підрядника на підставі нарядів-допусків власника обладнання, які оформлені замовником; суди не встановили та документально не підтвердили наявності у підрядника завдання замовника на виконання певних робіт, що не відповідає вимогам статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України); суди неправильно обрахували суми, які зазначені в актах виконаних робіт та передавання матеріалів, а також платіжних дорученнях; суди залишили поза увагою відсутність кошторису виконання робіт із зазначенням їх об`єму, обсягу та виду, що передбачено пунктами 3.1, 4.1-4.3, 6.1-6.6 Договору; суди встановили обставини на підставі документів, які надані Позивачем у копіях, без дослідження та перевірки в судовому засіданні їх оригіналів; апеляційний суд встановив виконання підрядником робіт із матеріалів замовника, що не передбачено Договором; суди вирішили спір за недопустимими доказами, які надані Позивачем, а також не встановили та не перевірили повноваження представника Позивача Савченко С. М. на засвідчення копій документів. Разом з цим, суди необґрунтовано відхилили клопотання Відповідача про призначення комплексної судової бухгалтерської експертизи, про виклик свідків та їх допит та про витребування письмових доказів.
4.3.          Оскаржувані рішення не відповідають положенням статей 236, 237, 238 ГПК України, оскільки суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам Відповідача про відсутність у рішенні місцевого суду детального розрахунку трьох процентів річних та інфляційних витрат.

5.          Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
5.1.          У встановлений Судом строк відзив на касаційну скаргу від Позивача не надійшов.

6.          Розгляд справи Верховним Судом
6.1.          Ухвалою Суду від 27.01.2020 відкрито касаційне провадження за скаргою Відповідача у письмовому провадженні; надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 11.02.2020.

7.          Встановлені судами обставини
7.1.          20.07.2017 Позивач (підрядник) та Відповідач (замовник) уклали Договір, відповідно до пункту 1.1. якого підрядник зобов`язався на свій ризик в порядку та на умовах цього Договору, власними силами, засобами та механізмами виконати ремонт і технічне обслуговування обладнання ПАТ   "ПівнГЗК" і передавати замовнику у встановлений Договором строк результати виконаних робіт, а замовник - своєчасно здійснювати приймання виконаних підрядником робіт та їх оплату відповідно до умов Договору.
7.2.          Згідно з пунктом 1.2. Договору умови проведення робіт: територія ПрАТ   "ПівнГЗК", 50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район; інструменти, механізми, обладнання - Підрядника.
7.3.          Пунктом 2.1. Договору (в редакції Додаткової угоди № 4 від 29.06.2018) передбачено, що при проведені технічного обслуговування і ремонту обладнання вартість 1-ї люд/год з серпня 2018 складає 99,50 грн з ПДВ, у т.ч. ПДВ 16,58 грн.
7.4.          Відповідно до пунктів 3.1, 4.1-4.3, 6.1-6.6. Договору підрядник зобов`язався виконувати обсяги робіт у відповідності з умовами договору, конкретні строки виконання тих чи інших робіт регламентуються датами виконання робіт, узгодженими сторонами, а роботи вважаються виконаними після підписання сторонами актів виконаних робіт; передання виконаних робіт підрядником і їх приймання замовником здійснюється шляхом підписання акта виконаних робіт. В разі виконання підрядником роботи з відступленням від умов договору, замовник має право зменшити ціну роботи в односторонньому порядку.
7.5.          За пунктом 2.2. Договору оплата замовником вартості виконаних підрядником робіт проводиться на підставі рахунків і актів виконаних робіт, які підписані посадовими особами замовника і підрядника, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника протягом 45 банківських днів з дати підписання актів виконаних робіт.
7.6.          За пунктами 3.2, 3.4. Договору замовник взяв на себе зобов`язання своєчасно надати підряднику об`єкт робіт та самостійно оформити наряд-допуск у власника обладнання, що підлягає ремонту.
7.7.          Передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником здійснюються шляхом підписання акта виконаних робіт. Акт виконаних робіт підлягає оформленню та підписанню підрядником протягом 3-5 календарних днів з дати завершення ремонтних робіт (пункт 6.1. Договору).
7.8.          До акта виконаних робіт додаються акти приймання-передавання давальницької сировини, акт використання давальницької сировини в процесі виконання робіт, накладні М-11 на відходи, що повертаються (пункт   6.2. Договору).
7.9.          Якщо при підписані остаточного акта виконаних робіт будуть виявлені істотні недоліки, що виникли з вини підрядника, замовник не підписує акт і затримує до усунення недоліків остаточну оплату виконаних робіт (пункт 6.4. Договору).
7.10.          Відповідно до пункту 4.1 (в редакції додаткової угоди № 3 від 28.02.2018) Договору роботи за ним виконуються з моменту його підписання і до 31.12.2018. 
7.11.          Позивач виконав роботи передбачені Договором на суму 14988259,28 грн, що підтверджується актами виконаних робіт та передання матеріалів №   407 від 19.08.2017 на суму 5508,00 грн; № 400 від 21.08.2017 на суму 95472,00 грн; № 401 від 21.08.2017 на суму 27972,00 грн; № 416 від   22.09.2017 на суму 448488,00 грн; № 435 від 25.09.2017 на суму 21816,00   грн; № 466 від 20.10.2017 на суму 91404,00 грн; № 521 від   20.11.2017 на суму 254736,00 грн; № 522 від 20.11.2017 на суму 285624,00 грн; № 519 від 20.11.2017 на суму 333071,00 грн; № 517 від   20.11.2017 на суму 111168,00   грн; № 537 від 22.11.2017 на суму 281124,00 грн; № 541 від 24.11.2017 на суму 148104,00 грн; № 572 від   15.12.2017 на суму 217260,00   грн; № 573 від 15.12.2017 на суму 227772,00 грн; № 560 від 20.12.2017 на суму 226152,00 грн; № 562 від   20.12.2017 на суму 234540,00   грн; № 34 від 19.01.2018 на суму 205695,00   грн; № 31 від 23.01.2018 на суму 216540,00 грн; № 9 від   23.01.2018 на суму 215100,00 грн; № 20 від 26.01.2018 на суму 101745,00   грн; № 43 від 26.01.2018 на суму 223830,00 грн; № 23 від   26.01.2018 на суму 14400,00 грн; № 80 від 21.02.2018 на суму 282144,00   грн; № 82 від 21.02.2018 на суму 327360,00 грн; № 64 від   21.02.2018 на суму 437664,00 грн; № 115 від 16.03.2018 на суму 417360,00 грн; № 150 від 17.04.2018 на суму 475584,00 грн; № 162 від   20.04.2017 на суму 305760,00 грн; № 136 від 20.04.2018 на суму 624960,00   грн; № 137 від 20.04.2018 на суму 268080,00 грн; № 190 від   23.05.2018 на суму 437808,00 грн; № 182 від 23.05.2018 на суму 367584,00   грн; № 178 від 23.05.2018 на суму 20736,00 грн; № 197/2 від   01.06.2018 на суму 288000,00 грн; № 198 від 18.06.2018 на суму 392880,00   грн; № 200 від 18.06.2018 на суму 109056,00 грн; № 207 від   18.06.2018 на суму 218064,00 грн; № 225 від 20.06.2018 на суму 488112,00   грн; № 250 від 19.07.2018 на суму 361104,00 грн; № 243 від   20.07.2018 на суму 216432,00 грн; № 264 від 20.07.2018 на суму 338982,00   грн; № 238 від 20.07.2018 на суму 80360,00 грн; № 288 від   20.08.2018 на суму 41209,00 грн; № 266 від 20.08.2018 на суму 488837,00   грн; № 272 від 20.08.2018 на суму 239169,00 грн; № 286 від   20.08.2018 на суму 304584,00 грн; № 306 від 17.09.2018 на суму 361483,50   грн; № 302 від 19.09.2018 на суму 426407,25 грн; № 315 від   20.09.2018 на суму 366657,50 грн № 316 від 20.09.2018 на суму 113977,25   грн; № 313 від 21.09.2018 на суму 5771,00 грн; № 337 від   16.10.2018 на суму 488594,75 грн; № 334 від 19.10.2018 на суму   191338,50   грн; № 350 від 23.10.2018 на суму 95818,50 грн; № 348 від 23.10.2018 на суму 349692,75 грн; № 359 від 16.11.2018 на суму 288500,26   грн; № 368 від 20.11.2018 на суму 371731,00 грн; № 373 від   22.11.2018 на суму 8855,50 грн; № 377 від 22.11.2018 на суму 332827,50 грн; № 378 від 22.11.2018 на суму 66466,00 грн (т.1, а. с.129-249, т. 2, а. с.1-104).
7.12.          Часткова оплата підрядних робіт підтверджена платіжними дорученнями Відповідача: № 1881 від 22.09.2017 на суму 5508.00 грн; № 1882 від   22.09.2017 на суму 95472,00 грн; № 2098 від 13.10.2017 на суму 27972,00   грн; № 2169 від 23.10.2017 на суму 180000,00 грн; № 2400 від   07.11.2017 на суму 268488,00 грн; № 2401 від 07.11.2017 на суму 21816,00   грн; № 2772 від 07.12.2017 на суму 91404,00 грн; № 2956 від   22.12.2017 на суму 500000,00 грн; № 25 від 05.01.2018 на суму 40396,00   грн; № 131 від 11.01.2018 на суму 200000,00 грн; № 210 від   19.01.2018 на суму 236172,00 грн; № 209 від 19.01.2018 на суму 263828,00   грн; № 421 від 06.02.2018 на суму 64988,00 грн; № 419 від   06.02.2018 на суму 208860,00 грн; № 420 від 06.02.2018 на суму 226152,00   грн; № 558 від 16.02.2018 на суму 100000,00 грн; № 604 від   22.02.2018 на суму 69552,00 грн; № 605 від 22.02.2018 на суму 205695,00   грн; № 606 від 22.02.2018 на суму 223830,00 грн; № 819 від   06.03.2018 на суму 547785,00 грн; № 1104 від 22.03.2018 на суму 62336,00 грн; № 1103 від 22.03.2018 на суму 437664,00 грн; № 1268 від   06.04.2018 на суму 547168,00 грн; № 1574 від 20.04.2018 на суму 320000,00 грн; № 1794 від 05.05.2018 на суму 97360,00 грн; № 2018 від   22.05.2018 на суму 700000,00 грн; № 2217 від 06.06.2018 на суму 600000,00   грн; № 2434 від 21.06.2018 на суму 200000,00 грн; № 2433 від   21.06.2018 на суму 374384,00 грн; № 2583 від 06.07.2018 на суму 20736,00 грн; № 2581 від 06.07.2018 на суму 237808,00 грн; № 2582 від   06.07.2018 на суму 367584,00 грн; № 2775 від 20.07.2018 на суму 218064,00 грн; № 2776 від 20.07.2018 на суму 488112,00 грн; № 3056 від   06.08.2018 на суму 789936,00 грн; № 3306 від 21.08.2018 на суму 490000,00 грн; № 3458 від 06.09.2018 на суму 506878,00 грн; № 3631 від   21.09.2018 на суму 550000,00 грн; № 3799 від 05.10.2018 на суму 523835,00 грн; № 3961 від 22.10.2018 на суму 5771,00 грн; № 3960 від   22.10.2018 на суму 113977,00 грн; № 3962 від 22.10.2018 на суму 150742,50 грн; № 3959 від 22.10.2018 на суму 366657,00 грн; № 4165 від   06.11.2018 на суму 637148,25 грн; № 4382 від 22.11.2018 на суму 562722,30 грн; № 4606 від 06.12.2018 на суму 562722,20 грн; № 4807 від   21.12.2018 на суму 534190,26 грн; № 2014 від 12.06.2019 на суму 4191,00   грн.
7.13.          Виконання підрядником робіт із матеріалів замовника за Договором підтверджено відповідними двосторонніми актами на передавання матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підряднику для проведення робіт по технічному обслуговуванню устаткування, а саме: акт №   359/1 від 16.11.2018 на передавання матеріалів (т.1, а. с. 53); акт № 359/1 за листопад 2018 на витрачені матеріали замовника (т.1, а. с.54-56); акт № 359/2 від 16.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 57); акт на витрачені матеріали замовника за листопад 2018 (т. 1, а. с. 58-59); акт №   368/1 від 19.10.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 65); акт № 368/2 від 07.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 66); акт № 368/3 від   09.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 67); акт № 368/4 від   05.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 68); акт № 368/1 за листопад 2018 (т. 1, а.   с. 69-71); акт № 368/2 від 20.11.2018 (т. 1, а. с.   72); акт № 373/1 від   20.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 77); акт №   373/2 від   22.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 78); акт № 373 на витрачені матеріали Замовника за листопад 2018 (т. 1, а. с. 79); акт №   377/1 від 07.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 84); акт № 377/2 від   12.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 85); акт № 377/3 від   08.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 86); акт № 377/4 від   07.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 87); акт № 377/5 від   08.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 88); акт № 377/1 на витрачені матеріали від 22.11.2018 (т. 1, а. с. 89-91); акт № 377/2 від   22.11.2018 на витрачені матеріали (т. 1, а. с. 92); акт № 378/1 від   07.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 97); акт № 378/2 від   08.11.2018 на передавання матеріалів (т. 1, а. с. 98); акт № 378 від   22.11.2018 на витрачені матеріали замовника (т. 1, а. с. 99-100).
7.14.          Акти виконаних робіт, акти на передавання матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підряднику для проведення робіт по технічному обслуговуванню устаткування та акти на витрачені матеріали замовника з боку Відповідача підписані генеральним директором ОСОБА_5, директором РУ-3 ОСОБА_6, провідним бухгалтером ОСОБА_1 , начальниками дільниць ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
7.15.          Заборгованість Відповідача (Замовника) перед Позивачем (Підрядником) за виконані у листопаді 2018 року роботи з ремонту і технічного обслуговування обладнання ПрАТ "ПівнГЗК" виконані за Договором станом на 15.07.2019 складає 530 000,02 грн (14 988 259,28 грн- 14 458 259,26 грн = 530 000,02 грн).
7.16.          22.07.2019 після відкриття провадження у цій справі Відповідач сплатив частину заборгованості у розмірі 3500,00 грн платіжним дорученням №   2668 від 22.07.2019 (т. 1, а. с. 155).
7.17.          На час вирішення спору заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 526 500,02 грн; доказів сплати цієї заборгованості не надано.

8.          Позиція Верховного Суду 
8.1.          За змістом статей 2, 13 ГПК України основними засадами господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
8.2.          Відповідно до частини першої статті 42 ГПК України учасники справи, зокрема, мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
8.3.          Згідно з частинами другою, третьою, четвертою статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
8.4.          Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
8.5.          Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
8.6.          За змістом статей 2-4, 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону. Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
8.7.          Ухвали суду першої інстанції від 20.05.2019 (про відкриття провадження), від 13.06.2019, від 25.07.2019, а також ухвали суду апеляційної інстанції від 23.09.2019 (про відкриття провадження), від 23.10.2019 (про відкладення розгляду справи), від 05.11.2019 (про відмову у задоволенні клопотання про виклик свідків) надіслані Відповідачу на адресу, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1, а. с. 106), у позовній заяві (т. 1, а. с. 3), поданих Відповідачем апеляційній (т. 2, а. с. 169) та касаційній скаргах (т. 3, а. с. 18), а саме: 50078, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, мкр. Індустріальний, буд. 67, кв. 19 .
8.8.          За відбитками штампів реєстрації вихідної кореспонденції судів попередніх інстанцій, 2 примірники рішення суду першої інстанції від 15.08.2019 та 2 примірники постанови суду апеляційної інстанції від 13.11.2019 направлені учасникам судового процесу 23.08.2019 та 20.12.2019 відповідно.
8.9.          Усі вищевказані процесуальні документи оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є відкритими та загальнодоступними.
8.10.          Поштова кореспонденція, вказана у підпункті 8.7 цієї постанови, повернута відділенням поштового зв`язку із зазначенням таких причин повернення: ухвали суду першої інстанції від 20.05.2019 - без зазначення причини (т. 1, а.   с. 117), від 13.06.2019 та від 25.07.2019 - за закінченням терміну зберігання (т. 2, а. с. 157-158), ухвали суду апеляційної інстанції від 23.09.2019 та від 23.10.2019 - адресат відсутній (т. 2, а. с. 197-198, 226-227), від 05.11.2019 - за закінченням терміну зберігання (т. 2, а. с. 254-256).
8.11.          Поряд з цим, в матеріалах справи є клопотання Відповідача про призначення комплексної судової бухгалтерської експертизи вих. № 292 від 23.07.2019 (т. 2, а. с. 139-155), яке він подав 24.07.2019 безпосередньо до суду першої інстанції, що підтверджується відповідним штампом вх.   №   33007/19.
У цьому клопотанні Відповідач повідомив суд першої інстанції, що 23.07.2019 дізнався про справу № 904/1975/19 за позовом ТОВ   "Кривбаспромобладнання" до ТОВ "Промислові ремонти" про стягнення 550006,72 грн переглядаючи офіційний веб-сайт "Судова влада України" за посиланням https://court.gov.ua/fair/; жодних документів на його адресу не надходило; відсутність позовної заяви, аргументів та пояснень на обґрунтування заявлених Позивачем вимог та доказів унеможливило своєчасне подання відзиву з відповідними документами на їх підтвердження; повідомив суд про здійснення платежів на користь Позивача, у зв`язку з чим заявлена до стягнення сума не збігається з реальною. Поряд з цим, зазначив, що Позивач не подав до суду доказів понесених фактичних витрат та їх відображення у первинних документах, у зв`язку з чим просив призначити експертизу, оскільки у цій справі висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
8.12.          Ураховуючи, що Відповідач звертався до суду першої інстанції з клопотанням про призначення експертизи від 23.07.2019 та з огляду на його зміст, Суд доходить висновку, що Скаржнику з 23.07.2019 було достеменно відомо про існування судового провадження у справі №   904/1975/19, предмет та підстави позову у цій справі, а також веб-адреси в мережі Інтернет та контактні дані Господарського суду Дніпропетровської області, за якими можна отримати інформацію у цій справі. 
8.13.          При цьому, Суд зауважує, що апеляційна скарга у цій справі подана саме Відповідачем, а ухвали суду апеляційної інстанції від 23.09.2019 та від 23.10.2019, які направлені його на адресу, вказану у апеляційній скарзі, повертались до суду апеляційної інстанції з відмітками органу поштового зв`язку "адресат відсутній" від 01.10.2019 та від 08.11.2019, що у розумінні приписів пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України вважаються днями вручення цих ухвал. 
8.14.          Однак, Відповідач у жодне судове засідання у цій справі не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не подавав, натомість звертався до суду першої інстанції з клопотанням про призначення судової експертизи, а до суду апеляційної інстанції з відповідною скаргою та клопотаннями про призначення експертизи, виклик свідків та витребування доказів.
8.15.          За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку Суд застосовує як джерело права, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 41 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява № 3236/03).
8.16.          Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 910/5187/19.
8.17.          За наведених обставин Суд доходить висновку, що суди попередніх інстанцій вчинили всі необхідні дії щодо повідомлення Відповідача про відкриття провадження у справі, вчинення відповідних процесуальних дій та надали йому можливість взяти участь у судових засіданнях і викласти свої заперечення проти задоволення позову, натомість Відповідач, незважаючи на обізнаність про відоме йому судове провадження у цій справі, не вживав заходів, щоб дізнатись про його стан, зокрема, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, та не скористався процесуальними правами навести свої доводи та міркування, заперечення проти заяв, доводів і міркувань інших осіб, передбачене статтею 42 ГПК України, зокрема, шляхом участі в судових засіданнях, подання відзиву на позовну заяву та надання доказів.
8.18.          При цьому, Скаржник був обізнаний про наявність судового провадження у цій справі щонайменше з 23.07.2019 (за його твердженнями) по 15.08.2019 (дата ухвалення рішення суду першої інстанції) та не обґрунтував об`єктивної неможливості скористатись передбаченими статтею 42 ГПК України правами чи отримувати поштову кореспонденцію за адресою: 50078, Дніпропетровська обл., м . Кривий Ріг, мкр. Індустріальний, буд. 67, кв. 19 .
8.19.          Суд також ураховує, що у касаційній скарзі Відповідач вказав ту ж саму адресу та 14.02.2020 отримав за нею ухвалу Суду від 27.01.2020 про відкриття касаційного провадження, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 0101614850435, а також інформацією, розміщеною на офіційному сайті Укрпошти.
8.20.          З огляду на викладене Суд відхиляє доводи Скаржника (підпункт 4.1 цієї постанови) про те, що суди порушили право Скаржника, оскільки не направляли йому судові рішення та інші процесуальні документи та не виконали належним чином обов`язок з повідомлення про судові слухання у цій справі.
8.21.          За змістом статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
8.22.          За частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
8.23.          Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
8.24.          Відповідно до частини першої статті 854 ЦК, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
8.25.          Згідно з вимогами частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
8.26.          Відповідно до частини першої статті 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
8.27.          Разом з цим докази, які подаються до господарського суду, підлягають оцінці відповідно до статті 86 ГПК України, за якою суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
8.28.          Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Суд звертається до власної правової позиції, наведеної у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі 915/641/18, від 13.01.2020 у справі № 908/510/19.
8.29.          Суди встановили, що Позивач виконав роботи за Договором на суму 14   988   259,28 грн, що підтверджується відповідними актами; на час вирішення спору заборгованість Відповідача перед Позивачем склала 526   500,02 грн, доказів сплати цієї заборгованості не надано, при цьому суди врахували, що Відповідач частково сплатив борг під час розгляду цієї справи в суді; розрахунки інфляційних втрат та 3% річних судами перевірені та визнані правильними.
8.30.          Відмовляючи у задоволенні клопотання Відповідача про призначення експертизи, яке обґрунтоване тим, що Позивач не надав доказів понесених фактичних витрат, їх відображення в первинних документах, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій та податковій звітності, інших документах, пов`язаних з фіксацією сплачених сум, понесених витрат, недоотриманих прибутків, обчисленням і сплатою податків і зборів, суди виходили з того, що для встановлення обставин, які мають значення для цієї справи не потрібні спеціальні знання.
8.31.          Частиною третьою статті 98 ГПК України передбачено, що висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
8.32.          Згідно з приписами частин першої та другої статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. 
8.33.          З урахуванням наведених приписів законодавства, суди обґрунтовано відхилили клопотання Відповідача про призначення експертизи у цій справі та дійшли правильного висновку, що встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення цієї справи, зокрема, виконання робіт за Договором, їх вартість, прийняття та своєчасність оплати Відповідачем цих робіт, а також обчислення 3% річних та інфляційних втрат не потребує спеціальних знань.
8.34.          Відмовляючи у задоволенні клопотання про витребування у Позивача для огляду оригіналів документів, суд апеляційної інстанції вказав, що Відповідач не обґрунтував сумнівів щодо невідповідності наданих Позивачем копій документів їх оригіналам чи примірникам тих документів, які складалися обома сторонами, та мають бути наявними у нього.
8.35.          Відповідно до частини шостої статті 91 ГПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
8.36.          Отже, суд може не брати до уваги копію письмового доказу, якщо сторона не подала його оригіналу, проте якщо у суду або у учасника сторони є обґрунтовані сумніви щодо відповідності цієї копії оригіналу. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.08.2019 у справі № 910/3699/18.
8.37.          Враховуючи, що Відповідач не обґрунтував сумніву щодо відповідності поданих Позивачем копій оригіналу, а у судів попередніх інстанцій таких сумнівів не виникло, навпаки суд апеляційної інстанції вказав, що наявні в матеріалах справи копії документів засвідчені відповідно до вимог "Національного стандарту України. Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ 4163-2003", є достовірними, а на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, Суд доходить висновку, що суди обґрунтовано відмовили у задоволенні клопотання про витребування оригіналів доказів. При цьому, Суд бере до уваги, що Скаржник не обґрунтував зазначених сумнівів і у касаційній скарзі, а лише вказував на їх наявність.
8.38.          Відхиляючи клопотання про виклик свідків, суд апеляційної інстанції встановив, що це клопотання не відповідає вимогам статей 87-89 ГПК України.
8.39.          Частинами першою, другою статті 87 ГПК України передбачено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.
8.40.          За змістом статті 88 ГПК України, показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.
8.41.          Частина перша статті 89 ГПК України встановлює, що свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.
8.42.          Таким чином, заява свідка є доказом, який за умови дотримання вимог процесуального закону щодо її форми, підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами у справі відповідно до статті 86 ГПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 911/1382/18.
8.43.          Беручи до уваги, що Відповідач не дотримався вимог процесуального закону щодо форми клопотання про виклик свідків, Суд доходить висновку, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні цього клопотання.
8.44.          У зв`язку із викладеним Суд вважає, що аргументи Скаржника (підпункти 4.2 цієї постанови) зводяться до необхідності встановлення обставин виконання Позивачем робіт за Договором, а також виконання Відповідачем обов`язку оплатити ці роботи, які належним чином встановлені судами попередніх інстанцій, та до переоцінки доказів у справі, зокрема, актів виконаних робіт та платіжних доручень тоді як виходячи з визначених частиною другою статті 300 ГПК України меж розгляду справи судом касаційної інстанції - суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
8.45.          Отже, встановлення визначених обставин та здійснення переоцінки відповідних доказів не може мати місце на стадії касаційного перегляду судових рішень, оскільки виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 910/9375/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18, від 19.11.2019 у справі № 910/16827/17, від 13.01.2020 у справі № 908/510/19, від 04.02.2020 у справі № 918/104/18.
8.46.          Ураховуючи, що суди попередніх інстанцій за результатами дослідження наданих сторонами доказів в сукупності встановили виконання Позивачем робіт на суму 14 988 259,28 грн; наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем у розмірі 526 500,02 грн; врахували часткову сплату Відповідачем заборгованості; перевірили та визнали правильними розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, Суд доходить висновку, що суди першої та апеляційної інстанції повно встановили всі істотні обставини справи на підставі наданих сторонами доказів, надали їм належну правову оцінку та правильно застосували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. За наведених мотивів Суд вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим відхиляє доводи Скаржника (підпункт 4.2 цієї постанови) як такі, що не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду.
8.47.          Доводи Скаржника (підпункт 4.3 цієї постанови) про ухилення судами від аналізу і вивчення його аргументів та решта доводів касаційної скарги не знайшли свого підтвердження. 
Суд звертає увагу та те, що в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" ЄСПЛ зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Враховуючи це, Суд вважає, що суди попередніх інстанцій достатньою мірою аргументували свої рішення.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", mutatis mutandis "Рябих проти Росії"), яку Верховний Суд застосовує як джерело права, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Оскільки фундаментальних порушень у цій справі не встановлено, Суд доходить висновку, що підстави для зміни чи скасування прийнятих у справі судових рішень відсутні, у зв`язку з чим касаційна скарга задоволенню не підлягає.

9.          Судові витрати
9.1.  Оскільки касаційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2019 у справі № 904/1975/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      К. М. Пільков
Судді                                                                                          Т. Б. Дроботова
Ю. Я. Чумак