Ухвала
Іменем України
11 березня 2020 року
м. Київ
справа № 707/780/17
провадження № 51- 1628 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 15 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від      04 лютого 2019 року року щодо нього,
установив:
Як убачається з матеріалів провадження, вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 15 травня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк       7 років 6 місяців.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04 лютого 2019 року вирок місцевого суду залишено без змін. Зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з         15 травня 2018 року по 04 лютого 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись із судовими рішеннями, ухваленими щодо нього, 01квітня 2019 року звертався до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати.
Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Однак засуджений не усунув недоліки, нової касаційної скарги не подав, тому ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами було повернуто.
23 листопада 2019 року захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 зверталась до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій ставила питання про поновлення строку касаційного оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2019 року було відмовлено захиснику ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження з підстав ненадання переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, касаційну скаргу з усіма доданими матеріалами повернуто.
20 грудня 2019 року захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 повторно зверталась до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій знову ставила питання про поновлення строку касаційного оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2019 року було відмовлено захиснику ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження з підстав ненадання переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, касаційну скаргу з усіма доданими матеріалами повернуто.
06 березня 2020 року надійшла касаційна скаргазасудженого           ОСОБА_4 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 15 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 лютого 2019 року, в якій він порушує питання про перегляд в касаційному порядку вказаних судових рішень, просить скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження.
Водночас засуджений просить поновити строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень, зазначає, що касаційний строк пропущено з поважних причин, у зв`язку з тим, що він знаходився в місцях позбавлення волі, не мав копій відповідних документів, так як надіслав їх з касаційною скаргою до Верховного Суду, тому не зміг усунути недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду. Також ОСОБА_4 зазначає, що неправильно написав заяву про надання правової допомоги, тому йому було відмовлено.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Суд уважає, що касаційна скарга засудженого підлягає поверненню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК Україникасаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строку є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Однак подана ОСОБА_4 касаційна скарга не містить обґрунтованих підстав для поновлення цього строку. На підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження засуджений наводить доводи про те, що він неправильно написав заяву про надання безоплатної правової допомоги, тому вона не була йому вчасно надана. І тільки у жовтні 2019 року Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначив йому адвоката.
При цьому, як убачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій інтереси ОСОБА_4 представляв захисник ОСОБА_6 , що надавало йому можливість скористатись правом, передбаченим ст. 425 КПК України – подати касаційну скаргу в інтересах засудженого.
Крім того, засуджений 01 квітня 2019 року скористався своїм правом на касаційне оскарження у строки, передбачені ст. 426 КПК України, однак не усунув недоліки касаційної скарги в установлений строк, нової касаційної скарги не подав, і його касаційну скаргу було повернуто.
Жодних інших аргументів на підтвердження поважності причин пропуску строку, які би слугували підставою для поновлення строку касаційного оскарження, у касаційній скарзі не наведено.
Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
За таких обставин Суд не знаходить підстав для поновлення засудженому ОСОБА_4 строку касаційного оскарження судових рішень щодо нього.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК Україникасаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням зазначеного касаційна скарга засудженого підлягає поверненню.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку касаційного оскарження судових рішень.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 15 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 лютого 2019 року року з усіма доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                             ОСОБА_2                       ОСОБА_3