Головуючий суду 1 інстанції - Москаленко В.В.
Доповідач -Карташов О.Ю.

Справа № 425/4681/13-ц
Провадження № 22-ц/810/264/19

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Гаврилюк В.К.

за участю секретарясудового засідання Вовчанської С.В.

учасники справи:
позивач– ОСОБА_1 
представник позивача –  ОСОБА_2 
відповідач – ОСОБА_3 
представники відповідача –  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного судув м. Сєвєродонецьку 
апеляційну скаргу
ОСОБА_3 
на рішення
Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 квітня 2014 року, постановленеу складі судді Москаленко В.В. в залі судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області у м. Рубіжне
у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та припинення стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та припинення стягнення аліментів.
Позовна заява мотивована тим, що сторони у справі перебували у шлюбі з 21.08.2000 року по 19.12.2011 рік та є батьками двох неповнолітніх дітей: дочки  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням апеляційного суду Луганської області від 22 квітня 2013 року було визначено місце проживання дітей разом з відповідачем та з нього було стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/6 частки усіх видів доходів на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2012 року до досягнення дітьми повноліття. Рішення набуло законної сили та звернуте до виконання. На цей час сума його заборгованості по аліментам складає 31858,85 грн.
Посилаючись на відсутність підстави для стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання сина, оскільки з 11.05.2012 року його син ОСОБА_9 постійно проживає з ним та знаходиться на його утриманні, позивач просив суд припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 , виконавчий лист, виданий на підставі рішення апеляційного суду Луганської області від 22 квітня 2013 року відкликати. Звільнити його від сплати заборгованості по аліментам за рішенням апеляційного суду Луганської області від 22 квітня 2013 року на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 в розмірі 31858,85 грн. Стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно,починаючи з 11 травня 2012 року.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та припинення стягнення аліментів задоволено частково.
Припинено стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 .
Звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 13391,69 грн.
Стягнуто з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженки АДРЕСА_1 КП «Теплоенерго» м. Кремінна Луганської області на користь ОСОБА_1 , на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму,встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.05.2012 року до повноліття сина.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн.
В задоволенні інших вимог відмовити за необґрунтованістю.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що проживання сина ОСОБА_10 з позивачем та перебування на його утриманні є істотною обставиною для справи. З цих підстав, позивач,як платник аліментів може бути звільнений від сплати аліментів на користь відповідача та від сплати заборгованості по аліментам в сумі 13 391,69 грн.
Вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_10 в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів,але не менше 30 % прожиткового мінімуму,встановленого для дитини відповідного віку.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 квітня 2014 року скасувати, прийняти постанову якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 третя особа служба у справах дітей Рубіжанської міської ради, яка виконує функції органу опіки і піклування про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення аліментів в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач по справі свідомо утримував дитину з метою уникнення від сплати аліментів, не зважаючи на рішення Апеляційного суду Луганської області від 22 квітня 2013 року, за яким, визначено місце проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , то за таких обставин, в задоволенні позову про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення аліментів слід відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, зазначив, що ОСОБА_11 проживав з батьком тимчасово до вересня 2014 року.
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, апеляційний суд, заслухавши суддю – доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.  Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 21.08.2013 року по 19.12.2011 рік та є батьками двох неповнолітніх дітей: дочки  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до рішення Апеляційного суду Луганської області від 22 квітня 2013 року залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25 вересня 2013 року визначено місце проживання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1/6 частині усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2012 року до досягнення дітьми повноліття.
ОСОБА_6 , після реєстрації 07.03.2018 року шлюбу з  ОСОБА_12 , змінила прізвище на ОСОБА_3 . 

Так, ч. 2ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 2ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
А відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Таким чином, оцінюючи аргументи учасників справи та висновки суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Встановлено, що син ОСОБА_11 проживав з батьком тимчасово, до вересня 2014 року.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 22 квітня 2013 року визначено місце проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю, тому, припинення стягнення аліментів з позивача, стягнення аліментів на утримання сина з відповідача, не відповідає вимогам ч. 3 ст. 181 СК України. 

Крім того, позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що аліменти на дитину в розмірі 13391, 69 грн, були витрачені ОСОБА_3 не за призначенням.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, адже до нього суд дійшов поспішно, з певними порушеннями норм процесуального права щодо повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, їх вивчення та оцінки, а також неправильним застосуванням норм матеріального права щодо спірних правовідносин, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, оскаржуване судове рішення з підстав, передбачених статтею 376 ЦПК України, необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 квітня 2014 року скасувати.

По справі постановити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та припинення стягнення аліментів за необґрунтованістю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України цей строк продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови складено 19 червня 2020 року.

Головуючий 

Судді: