ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

06 квітня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/6445/19
Головуючий у першій інстанції - Пантелієнко В. Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/478/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                  головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                  суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.      
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: ОСОБА_2 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 січня 2020 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за договором позики (суддя ОСОБА_3), постановлену у м.Ніжин, повний текст ухвали складено 24 січня 2020 року,        
                                        В С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) за договором позики у розмірі 25 536 грн 04 коп. Позов мотивовано тим, що 19 червня 2017 року між сторонами укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 40 000 грн в момент підписання договору. Остаточною датою повернення позики є 30 серпня 2017 року. ОСОБА_1 вказував, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 11 листопада 2019 року стягнуто з відповідача на користь позивача 34 600 грн, а також пеню за період прострочення зобов`язання станом на 31.12.2018 року. У даному позові ОСОБА_1 заявляє вимогу про стягнення пені за період прострочення зобов`язання в період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року. Одночасно позивачем подано заяву про звільнення від сплати судового збору.
Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду від 28 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху і надано десятиденний строк для усунення недоліків. Суд дійшов висновку, що надані позивачем ксерокопії довідки про доходи, податкової декларації свідчать про його доходи за 2018 рік, а позов ним пред`явлено в грудні 2019 року, ксерокопії квитанцій про наявні борги зі сплати комунальних послуг не є доказами майнового стану позивача, а надана ксерокопія ухвали Верховного Суду підтверджує звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору по іншій цивільній справі.
08 січня 2020 року позивач електронною поштою на адресу суду направив лист, в якому повідомив, що не має наміру виконувати ухвалу суду, оскільки вважає її незаконною і необґрунтованою (а.с.21).
Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 січня 2020 року від 24 січня 2020 року позовну заяву визнано неподаною і повернуто позивачу у зв`язку з неусненням недоліків поданої позовної заяви.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження; вирішити питання про подальший розгляд справи у іншому складі суду (іншим суддею) або іншим судом; постановити окрему ухвалу, якою звернути увагу голови Ніжинського міськрайонного суду та керівника апарату суду на необхідність своєчасного направлення учасникам справи копій процесуальних документів; постановити окрему ухвалу, якою звернути увагу Вищої ради правосуддя на наявність ознак дисциплінарного правопорушення, допущеного суддею Ніжинського міськрайонного суду ОСОБА_3 Апеляційна скарга мотивована тим, що копію ухвали судді від 28 грудня 2019 року позивач у встановленому законом порядку не отримував, відповідно усі подальші процедури, виконані на підставі цієї ухвали, він вважає незаконними. За доводами ОСОБА_1 , при постановленні ухвали від 24 січня 2020 року суддя не вивчив питання про дату отримання позивачем копії ухвали від 28 грудня 2019 року, яка є датою початку строку, визначеного для усунення недоліків. Позивач вказує, що в резолютивних частинах ухвал суду відсутнє рішення суду щодо поданої заяви про звільнення від сплати судового збору, отже можна зробити припущення, що заява залишилася нерозглянутою та невирішеною. ОСОБА_1 вважає, що, надавши документи про доходи за 2018 рік, він сумлінно виконав приписи пунктів 1 та 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір». Позивач зазначає, що в ухвалі Верховного Суду від 15 квітня 2019 року зроблений висновок про його незадовільний майновий стан і встановлено підставу для звільнення від сплати судового збору, отже вказана обставина не підлягає доказуванню при розгляді даної справи. Крім того, ОСОБА_1 посилається, що наявність або відсутність рішення суду про стягнення коштів на його користь не є свідченням про його задовільний або незадовільний майновий стан. Позивач вважає, що є підстави для постановлення окремої ухвали, зважаючи на явну незаконність постановленого судового рішення і несвоєчасність направлення учасникам справи копій процесуальних документів.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.
З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 28 грудня 2019 року про залишення позовної заяви без руху було направлено на адресу ОСОБА_1 02 січня 2010 року (а.с.19), яку він отримав 08 січня 2010 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.20). Також факт отримання позивачем вказаної ухвали суду підтверджено ним у листі, направленому 08 січня 2020 року на адресу суду електронною поштою, у якому ОСОБА_1 вказує, що 08 січня 2020 року він отримав копію ухвали суду від 28 грудня 2019 року (а.с.21).
Виходячи з викладеного, є необгрунтованими доводи апеляційної скарги щодо несвоєчасного направлення судом на адресу позивача копії ухвали суду і її неотримання позивачем у встановленому законом порядку.
Ніжинським міськрайонним судом ухвалу від 24 січня 2020 року про повернення позовної заяви було постановлено судом зі спливом десятиденного строку з дня отримання позивачем ухвали суду про залишення його позовної заяви без руху, у зв`язку з чим  не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , що строк виконання (усунення) виявлених недоліків ще не сплив і постановлення ухвали про повернення позовної заяви є передчасним.
У своїй заяві, поданій разом з позовом, ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись, що розмір його щомісячних доходів є значно нижчим за розмір прожиткового мінімуму.
Положеннями ст.136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Також із зазначених підстав суд може звільнити від сплати судових витрат. 
Відповідно до ст. 8 Закону України „Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
ОСОБА_1 позовну заяву було подано у грудні 2019 року, отже для з`ясування підстав для його звільнення від сплати судового збору повинен враховуватися його річний доход за попередній календарний рік, тобто за 2018 рік.
До позовної заяви ОСОБА_1 було додано довідку про доходи за період з 01 січня по 31 грудня 2018 року (а.с.11), а також податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік (а.с.12). 
Оскільки позивач надав докази на підтвердження його майнового стану за попередній календарний рік, неврахування судом першої інстанції таких доказів при вирішенні заяви про звільнення від сплати судового збору є необгрунтованим.
Крім того, у мотивувальній частині ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 28 грудня 2019 року відсутній висновок суду по суті заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.
Посилання позивача на неврахування судом першої інстанції постанови Верховного Суду від 15 квітня 2019 року як підстави для звільнення від сплати судового збору не можуть бути прийняті до уваги.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.
Виходячи з положень Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору встановлюється у конкретних розмірах в залежності, зокрема від ціни позову, судової інстанції, до якої оскаржується судове рішення.
Тобто, у даному випадку не підлягають застосовуванню положення ч.4 ст.82 ЦПК України, оскільки наявність підстав для звільнення особи від сплати судового збору за подання касаційної скарги в одній справі не може беззаперечно свідчити про наявність підстав для звільнення цієї особи від сплати судового збору за подання позовної заяви в іншій справі.
Обгрунтованим є висновок суду першої інстанції, що наявність заборгованості зі сплати комунальних послуг не є доказами майнового стану позивача.
Так, відповідно до ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Надані позивачем квитанції про нарахування вартості комунальних послуг не містять інформації про розмір отримуваного ОСОБА_1 доходу (який враховується при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору), а також причин виникнення заборгованості зі сплати комунальних послуг.
Проте, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неправомірного врахування рішення Ніжинського міськрайонного суду від 11 листопада 2019 року про стягнення на користь ОСОБА_1 коштів, враховуючи, що наявність такого рішення не свідчить про його виконання і отримання позивачем стягнутої суми коштів.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч.10 ст.262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.
Колегією суддів апеляційного суду не встановлено підстав для постановлення окремої ухвали, оскільки не знайшли свого підтвердження посилання ОСОБА_1 на несвоєчасне направлення копій процесуальних документів. Крім того, наявність підстав для скасування судового рішення не свідчить про допущення судом першої інстанції недбалості і відповідно для наявності підстав для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.
Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про вирішення питання про подальший розгляд справи іншим суддею або іншим судом, оскільки відповідно до п.15.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду. При цьому позивач не позбавлений можливості заявити відвід у випадку незгоди із визначеним автоматизованою системою документообігу суду суддею для розгляду даної справи. 
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                               П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 січня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вирішення питання про подальший розгляд справи у іншому складі суду (іншим суддею) або іншим судом відмовити.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремих ухвал відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий:                                                             Судді: