ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.005302 пров. № А/857/2272/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Курильця А.Р., Мікули О.І.
за участю секретаря судового засідання                      Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду, прийняту суддею Качур Р.П. у м.Львові о 14 годині 08 хвилині, повний текст складено 21 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.005302 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу, -

                                                         встановив:

09.10.2019 поштовими засобами зв`язку, ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2018 № 251 “Про результати службового розслідування за фактом виявлених переплат та не доутримань в військовій частині НОМЕР_1 ”.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду із цією позовною заявою – визнано неповажними. Позовну заяву, залишено без розгляду, з підстав передбачених ч.4 ст.123 КАС України.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, вважає, що судом не встановлені усі обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом не враховано те, що під час проведення службового розслідування, яке закінчилось 23.02.2018 та було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 №251, а також при розгляді справи №460/1086/18 судами першої та апеляційної інстанції не було враховано нові обставини, які були встановлені Західним територіальним управлінням внутрішнього аудиту звіт якого був сформований після прийняття рішення судами.
Аудиторський звіт за результатами фінансового аудиту та аудиту відповідності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.10.2015 по 30.04.2018 було сформовано і дано на ознайомлення командиру частини 31.08.2018, тобто після винесення постанови апеляційним судом Львівської області, через 21 день. Результати такого аудиту затверджені наказом командира частини від 19.09.2018 №1511 «Про результати проведення фінансового аудиту та аудиту відповідності військової частини за період з 01 жовтня 2015 року по 30 квітня 2018 року». В подальшому позивач більш детально вивчив нормативно-правову базу, у зв`язку з чим ним подано скаргу до вищестоящого командира – начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про скасування наказу від 23.02.2018.
Вважає, що судом не взято до уваги, що ч.4 ст.122 КАС України передбачено можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим – оскаржив наказ №251 до вищого командира – начальника Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.
Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відкрити провадження у справі..
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача, який просить задоволити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ухвалою окружного суду від 21.10.2019 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків, а саме подання до суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наданням доказів поважності причин пропуску строку, вказаних у заяві або клопотанні.
25.11.2019 за вх. № 44020 від позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
В обґрунтування вимог клопотання зазначено, що у зв`язку із з`ясуванням нових обставин, які були встановлені за результатами аудиту, але не були враховані під час проведення службового розслідування, ним було оскаржено наказ від 23.02.2018 вищестоящому командиру – начальнику Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Скарга від 10.08.2019 була прийнята та була ним розглянута, надано відповідь, що підстав для скасування наказу немає. Відповідь на скаргу ним отримана 13.09.2019, адміністративний позов надісланий на адресу суду протягом 26 днів з моменту її отримання. Відтак вважає, що строк звернення до суду з цим позовом ним не пропущено.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 поновлено позивачу строк звернення до суду із цією позовною заявою. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Роз`яснено відповідачу, що у випадку надання належних доказів того, що позивачем не дотримано строків звернення до суду, відповідно до приписів частин третьої, четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України може повернутися до питання строків звернення до суду з цим позовом та вирішити питання про залишення позовної заяви без розгляду.
24.12.2019 за вх. № 49894 від відповідача надійшов відзив, у якому він просив відмовити у поновленні строків звернення до суду та залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду, мотивуючи тим, що 02.05.2018 Яворівським районним судом Львівської області (справа № 460/1086/18) ОСОБА_1 був визнаний винним у неналежному ставленні до виконання службових обов`язків і притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 2465,00 грн. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 10.08.2018 рішення Яворівського районного суду Львівської області скасовано і провадження у справі закрито в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Приймаючи вищевказані рішення, суди першої та апеляційної інстанцій досліджували надані учасниками провадження докази, серед яких в тому числі і наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2018 № 251 “Про результати службового розслідування за фактом виявлених переплат та недоутримань в військовій частині НОМЕР_1 ”. І такі докази послужили підставою для визнання в службовій діяльності позивача ознак недбалого ставлення до їх виконання, що призвело до заподіяння державі збитків. На підставі вищезазначених рішень судів, котрі набрали законної сили та з метою відшкодування заподіяних державі збитків, 27.09.2018, командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ № 1563 “Про притягнення капітана ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності”, яким зобов`язувалося фінансово-економічну службу стягнути з грошового забезпечення ОСОБА_1 6093,99 грн. в рахунок погашення збитків. Не погодившись із прийнятим рішенням командира частини, позивач оскаржив його до Львівського окружного адміністративного суду. Рішенням суду від 20.05.2019 (справа № 1340/4938/18) в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019. 
Оспореною ухвалою суду першої інстанції, позовну заяву залишено без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутність будь-яких обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску поважними.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність обґрунтованих причин, що перешкоджали позивачу звернутися за захистом порушеного права у строки, встановлені ч. 5 ст. 122 КАС України.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2018 № 251 “Про результати службового розслідування за фактом виявлених переплат та недоутримань у військовій частині НОМЕР_1 ” за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог абз. 6 та 12 п. 3.2.21 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, абз. 4 ст. 81 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та відповідно до ст. 71 п. “а” старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності і накладено дисциплінарне стягнення “зауваження”(а.с. 39-42).
10.08.2019 позивач звернувся до начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного із скаргою, в якій просив скасувати наказ від 23.02.2018 № 251 (а.с. 43-46).
Листом від 06.09.2019 № 5414/1 позивача повідомлено про відсутність підстав для скасування наказу та роз`яснено право звернутися до суду для оскарження такого наказу (а.с. 47).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду - ч.ч. 1-3 ст. 123 КАС України.
Тобто, законодавством альтернативно визначено початок перебігу процесуального строку звернення до суду з адміністративним позовом, а саме: 1) з моменту коли особа дізналась про порушення своїх прав; 2) з моменту коли особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав.
Відтак, для правильного вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі слід встановити подію, та обставини, з якими законодавець пов`язує початок перебігу строку на звернення з позовною заявою.
Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що із Аркушу доведення наказу командира військової частини НОМЕР_1 “Про результати службового розслідування за фактом виявлених переплат та недоутримань в військовій частині НОМЕР_1 ” від 23.02.2018 № 251 вбачається, що старшому лейтенанту ОСОБА_1 такий доведено до відома 10.03.2019 (а.с.89).
Крім того, з постанови Яворівського районного суду Львівської області від 02.05.2018 у справі № 460/1086/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності  за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, яку оскаржив останній до апеляційного суду Львівської області, вбачається і покликання на оспорений наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2018 № 251, що додатково стверджує, що ОСОБА_1 знав про існування наказу від 23.02.2018 № 251, ще на момент розгляд судом справи про притягнення його до адміністративної відповідальності – травень 2018 року. 
Щодо покликання позивача на те, що аудиторський звіт було сформовано і дано на ознайомлення командиру частини, а згодом затверджено після винесення постанови апеляційним судом Львівської області, то апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що предметом розгляду даної справи є наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2018 № 251 “Про результати службового розслідування за фактом виявлених переплат та недоутримань в військовій частині НОМЕР_1 ”, а не від 19.09.2018 № 1511 “Про результати проведення фінансового аудиту та аудиту відповідності військової частини за період з 01 жовтня 2015 року по 30 квітня 2018 року”.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає необґрунтованими аргументи позивача та відсутність підстав для поновлення позивачу строку для звернення з цим позовом, оскільки намагання позивача вирішити спірні правовідносини в досудовому порядку та застосування вподальшому норм ч.4 ст.122 КАС України є порушенням часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06 березня 2018  року в справі №  819/1224/15-а та від 13 лютого 2020  року в справі №  760/1904/17.
Як зазначив Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30  серпня 2006 року (справа «Каменівська проти України»): «…право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».
Отже, законодавцем встановленими строками обмежено звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, і вони покликані забезпечити юридичну визначеність у публічно-правових відносинах.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
          
Керуючись ч.3 ст.243, статтями 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                             П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.005302, - без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 20.03.20