УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №290/259/20 Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В. 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП    Доповідач Кіянова С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: 
судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю:
особи, яка притягнута до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 ,
адвоката Дудар В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року, - 

в с т а н о в и в :

Цією постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.. 
Згідно постанови суду, 07 березня 2020 року близько 00 год. 40 хв. по вул. Центральній, 90 в смт.Миропіль Романівського району Житомирської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MAZDA 323, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезлу, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.122-2 КУпАП.
Крім того, 07 березня 2020 року близько 00 год 40 хв по вул.Центральній, 90 в смт.Миропіль Романівського району Житомирської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем MAZDA 323, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень. Вважає, постанову суду незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що суд не надав належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи та сам почав збирати докази, які вплинули на результат розгляду справи. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено безпідставно, оскільки у вказаний в протоколі час, він транспортним засобом не керував, а був пасажиром. За кермом автомобіля був ОСОБА_2 , але, суд першої інстанції безпідставно відмовив у його допиті. Крім того, зазначає, що помітивши проблискові маячки, водій ОСОБА_2 одразу зупинив автомобіль, однак працівники поліції не пояснили йому причину зупинки транспортного засобу. Стверджує, що письмові пояснення свідків  ОСОБА_3  та ОСОБА_4 , є неналежними доказами, оскільки вказані особи не бачили, як він керував автомобілем та не були свідками зупинки його транспортного засобу. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про технічний пристрій, за допомогою якого працівники поліції здійснювали відеозапис адміністративного правопорушення, а сам відеозапис з камер поліцейських є неналежним доказом, оскільки він не підтверджує факту керування ним транспортним засобом у вказаний в протоколі час. Посилається на те, що матеріали справи містять розбіжності, а тому не можуть братися до уваги судом. Крім того, вказує, що працівники поліціїне пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою «Драгер», не виписали йому направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, а також не відсторонили його від керуванням транспортним засобом. 
Заслухавши доповідача, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його адвоката Дудар В.В. в підтримання апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Апеляційний перегляд справи відбувається за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його адвоката Дудар В.В., який в судовому засіданні апеляційного суду надав пояснення про те, що він підтримує доводи своєї апеляційної скарги, тим саме скориставшись своїм правом, яке передбачене ст.268 КУпАП - дати пояснення, користуватися юридичною допомогою та заявляти клопотання. 
Адвокат Дудар В.В. підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_5 та просив провадження у справі закрити. Зазначив, що конфлікт між ОСОБА_1 та поліцейськими виник через те, що останній вимагав пояснити йому причину зупинки. Вказав, що працівники поліції не відсторонювали ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є доказом того, що він був тверезий. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 вийшов з місця водія згідно відеозапису, оскільки після зупинки автомобіля він пересів на місце водія, щоб відшукати документи. 
Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, встановлені судом першої інстанції обставини підтверджуються:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 091023 від 07.03.2020 року, складеного начальником СРПП №3 Романівського ВП ГУНП в Житомирській області ст. лейтенантом поліції Бабичем Є.М. щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого вбачається, що 07 березня 2020 року близько 00 год. 40 хв. по вул.Центральній, 90 в смт.Миропіль Романівського району Житомирської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем MAZDA 323, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння : нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків (а.с.3); 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 091024 від 07.03.2020 року, складеним поліцейським СРПП №2 Романівського ВП ГУНП в Житомирській області рядовим поліції Арсен А.О. щодо ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП (а.с. 10), з якого вбачається, що 07 березня 2020 року близько 00 год. 40 хв. по вул.Центральній, 90 в смт.Миропіль Романівського району Житомирської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем MAZDA 323, державний номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану жезлом, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі ; 
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3  та ОСОБА_4  про те, що 07.03.2020 року близько 01-00 год вони були присутні, коли водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі за допомогою технічного пристрою «Drager» відмовився. При цьому, водій мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка мова, почервоніння обличчя (а.с. 4-5, 11-12);
- рапортом поліцейського СРПП №2 Романівського ВП ГУНП в Житомирській області рядового поліції Арсен А.О. від 07.03.2020 року, згідно якого підставою для зупинки транспортного засобу автомобіля MAZDA 323, державний номерний знак НОМЕР_1  було технічні несправності та  невмикнення  показника повороту у відповідному напрямку. Вимогу про зупинку транспортного засобу водій проігнорував, не зупинився і почав тікати по вул.Центральній. Переслідуючи вказаний автомобіль, його було зупинено шляхом блокування. Але водій заблокував двері та не бажав виходити з авто. Коли вийшов з автомобіля відмовився надавати технічні документи та посвідчення водія, лаявся нецензурно, намагався втекти з місця події та вів себе агресивно. Для встановлення особи його було вирішено доставити його до відділу поліції, застосвано фізичний вплив, оскільки водій не виконував законих вимог поліцейських. Після з`ясування особи водія -  ОСОБА_1 , йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного пристрою «Драгер» у медичному закладі або відмовитися, на що водій відмовився в присутності свідків  (а.с.6);
- відеозаписом, наданим патрульною поліцією, який було досліджено судом першої інстанції та апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та проігнорував вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу (а.с.18).
Доказів того, що дії працівників поліції стосовно зупинки транспортного засобу та складання протоколів щодо ОСОБА_1 оскаржувалися у встановленому законом порядку, останнім не надано. В судовому засіданні апеляційного суду апелянт та його адвокат підтвердили, що дії працівників поліції щодо вказаної події не оскаржувалися. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що штраф, накладений постановою поліцейських за невключені габарити він сплатив.
В судовому засіданні апеляційного суду та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що 07 березня 2020 року вночі він зі своїм знайомим ОСОБА_2 поїхав на заправку в сусіднє село. Він належним йому автомобілем не керував, за кермом був ОСОБА_2 .. Коли вони їхали по смт. Миропіль, то побачили позаду проблискові маячки автомобіля поліції та зупинилися. Працівники поліції сказали, що зупинили автомобіль, оскільки у нього вимкнені габаритні вогні, на що він не погодився, оскільки він їхав із ввімкненим світлом. Працівники поліції почали вимагати у нього документи, однак він відмовився, оскільки не був за кермом. Працівники поліції даний факт проігнорували, надягли на нього кайданки, сказали що він п`яний та повезли його до лікарні. Він дійсно відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки був тверезий. Йому ніхто не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а свідків зазначених в протоколі взагалі на місці події не було. Коли він надав свої документи то працівники поліції склали на нього протокол. Також вказав, що працівники поліції в той же день склали на нього постанову за вимкнені габарити, яку він оплатив.
Також, допитаний за клопотанням апелянта свідок ОСОБА_2 , пояснив, що 07.03.2020 року близько 1 години ночі вони з ОСОБА_1 вирішили поїхати на заправку. Він був за кермом автомобіля. ОСОБА_1 був тверезий. Коли вони їхали, то побачили позаду проблискові маячки автомобіля поліції та зупинилися. ОСОБА_1 вийшов до працівників поліції, оскільки автомобіль належить йому. Виникла суперечка, після якої працівники поліції надягли на ОСОБА_1 кайданки та кудись повезли. Він хотів закрити авто, але не мав ключів. Прочекавши приблизно 2 години, він залишив автомобіль відкритим та пішов додому. 
Апеляційний суд критично ставиться до пояснень  ОСОБА_1  та свідка  ОСОБА_2 , який є його знайомим, оскільки  їхні пояснення спростовуються даними відеозаписів наданих працівниками поліції, з яких вбачається, що  ОСОБА_1 проігнорував вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, а також, що після зупинки автомобіля MAZDA 323, державний номерний знак НОМЕР_1 , з лівих передніх дверей (місце водія) вийшов ОСОБА_1 .. Інших осіб, під час зупинки транспортного засобу на місці події не було. 
Отже, на підставі зібраних у справі доказів, які перевірені судом першої інстанції та апеляційним судом у сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку поза розумним сумнівом про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2, КУпАП. З такими висновками погоджується і апеляційний суд.
Так, відповідно до ст.122-2 КУпАП відповідальність особи настає за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт керування  ОСОБА_1  транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 091023 від 07.03.2020 року та ОБ № 091024 від 07.03.2020 року (а.с.3, 10), рапортом поліцейського СРПП №2 Романівського ВП ГУНП в Житомирській області рядового поліції Арсен А.О. (а.с.6), та відеозаписом наданим патрульною поліцією (а.с.18). Крім того, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 зазначив, що того ж дня 07.03.2020 року, працівники поліції склали на нього постанову за вимкнені габарити, штраф за якою він оплатив, тобто визнав факт керування транспортним засобом. 
Відмова ОСОБА_1  від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3  та ОСОБА_4  (а.с.4-5), рапортом поліцейського СРПП №2 Романівського ВП ГУНП в Житомирській області рядового поліції Арсен А.О. (а.с.6), а також поясненнями ОСОБА_1 , наданими під час апеляційного розгляду справи. 
За таких обставин, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами.
Зазначення апелянтом про те, що суд без наявності будь-яких клопотань, за власною ініціативою, почав збирати докази, які вплинули на результат розгляду справи, а саме витребував відеозапис подій, які відбувалися 07.03.2020 року, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки суд в даному випадку діяв у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказана норма узгоджується із ст.278 КУпАП.
Крім того, відеозаписом події спростовується твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.
Так, з відеозапису події від 07.03.2020 року вбачається, що поліцейські на патрульному автомобілі за допомогою спеціального звукового та світлового сигналу намагаються зупинити автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , але той не зупиняється, починається переслідування. Отже, має місце склад правопорушення, передбаченого ст.122-2 ч.1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Доводи апелянта про те, що працівники поліції не пояснили йому причину зупинки транспортного засобу, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими судом першої інстанції та апеляційним судом доказами.
Доводи ОСОБА_1 про те, що свідків зазначених в протоколі на місці події не було, апеляційний суд вважає необгрунованими, оскільки в матеріалах справи містяться пояснення зазначених осіб - свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які відповідають вимогам ст.251 КУпАП. Підстав для визнання вказаних пояснень недопустимими не має.
Твердження апелянта про те, що поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою «Драгер» також є безпідставним, оскільки спростовується вищенаведеними поясненнями свідків, рапортом поліцейського СРПП №2 Романівського ВП ГУНП в Житомирській області рядового поліції Арсен А.О. Крім того, факт відмови від проходження такого огляду на місці зупинки апелянтом не оспорювався при апеляційному розгляді.
Доводи апелянта про те, що його не відсторонювали він керування, що свідчить про відсутність алкогольного сп`яніння також є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про технічний пристрій, за допомогою якого працівники поліції здійснювали відеозапис, а сам відеозапис з відеореєстратора поліцейського автомобіля не можна вважати належним доказом, оскільки він не відображають той факт, що він керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його адвокат Дудар В.В. не заперечували, що на відео зафіксовано саме події, які відбувалися 07.03 2020 року. Крім того, на вказаних відеозаписах чітко видно, що після зупинки автомобіля MAZDA 323, державний номерний знак НОМЕР_1 , з лівих передніх дверей (місце водія) вийшов ОСОБА_1 .. Інших осіб, окрім ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу, в салоні автомобіля та біля нього не було.
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 також не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

                               п о с т а н о в и в : 

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Романівського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року щодо  ОСОБА_1  – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах 
Житомирського апеляційного суду          С.В. Кіянова