У Х В А Л А  
 
17 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 682/1765/18
провадження № 61-46139св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчук М. М.,   
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики, Міністерство оборони України,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2018 року у складі судді Шевчука В. В.  та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Купельського А. В., Спірідонової Т. В., Янчук Т. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт існування автоколони військового типу № 3139-Т, яка брала участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з 02 травня до                             05 травня 1986 року; встановити факт призначення його у вересні 1983 року начальником військової автоколони 3139-Т та перебування у її складі до розформування, тобто до 1996-1997 років; встановити факт його участі у складі автоколони 3139-Т в ліквідації аварії на ЧАЕС протягом 02 травня - 05 травня 1986 року.
Заяву обґрунтовував тим, що з вересня 1983 року очолював військову автоколону 3139-Т, яка була створена на базі Славутського ремонтно-транспортного підприємства. У травні 1986 року вказана автоколона приймала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Будь-які архівні документи, що він перебував в складі цієї колони, очолював її - відсутні, в 1996 - 1997 року вона була ліквідована без правонаступників.
Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 30 липня 2018 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. 
Суд першої інстанції виходив із того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.
Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2018 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її такою, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.
ОСОБА_1   подав  касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву у повному обсязі.
Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та помилково залишили його заяву без розгляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. 
Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за заявою ОСОБА_1 . Заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики, Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                          В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук