ПОСТАНОВА
Іменем України

31 березня 2020 року 
Київ
справа №278/3586/18
адміністративне провадження №К/9901/24790/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Загороднюка А.Г., Єресько Л.О.,
розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №278/3586/18 
за позовом Громадської організації «Іванівська громада Житомирського району» до Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання надати інформацію
за касаційною скаргою Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року (прийняте головуючим суддею Кипинос О.В.), на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Совгири Д.І., суддів: Кузьменко Л.В., Франовської К.С.)

УСТАНОВИВ:
І. Рух справи 
1.          У грудні 2018 року Громадська організація «Іванівська громада Житомирського району» (далі - позивач, ГО «Іванівська громада Житомирського району») звернулась до суду з позовом до Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (далі - відповідач, Рада), в якому просила:
-визнати протиправною бездіяльність Ради щодо ненадання ГО "Іванівська громада Житомирського району" інформації на запитами;
-зобов`язати відповідача надати ГО "Іванівська громада Житомирського району" наступну інформацію: про результати проведеної інвентаризації земель на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області; копію технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель, відповідно до пункту 5.2 Положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів (запит № 16 від 20 липня 2018 року).
1.1.          В обґрунтування позову позивач зазначив, що Рада не надає в повному обсязі відповідей на інформаційні запити ГО «Іванівська громада Житомирського району», вказуючи неправдиву інформацію. Позивач вважає, що Рада чинить протиправну бездіяльність, перешкоджаючи отриманню публічної інформації, що суперечить вимогам статті 34 Конституції України, статтям 5, 9, 29 Закону України «Про інформацію».

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
2.          20 липня 2018 року ГО "Іванівська громада Житомирського району" звернулася до Ради з інформаційним запитом №16, в якому, зокрема, просила надати:
- інформацію про результати проведеної інвентаризації земель на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області;
- копію технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель.
3.          Листом від 26 липня 2018 року №7 відповідач повідомив, що відповідно до статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" продовжується строк розгляду запиту до 20 робочих днів у зв`язку з наданням великого обсягу інформації. 
4.          За результатами розгляду запиту, листом від 16 серпня 2018 року №8 позивача повідомлено, що інвентаризація земель на території Іванівської сільської ради проведена, але документи з інвентаризації земель надані сільською радою Житомирській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" для службових потреб у тимчасове користування. Станом на день надання відповіді документація сільській раді не повернулася. 
5.          ГО "Іванівська громада Житомирського району" звернулася до директора регіональної філії Центру ДЗК з інформаційним запитом від 23 серпня 2018 року №26, в якому просила надати інформацію про наявність документації по інвентаризації земель Іванівської сільської ради та надати копію документації. 
6.          На вказаний запит позивачу листом від 28 серпня 2018 року №338 повідомлено, що архівне сховище у Житомирській РФ Центру ДЗК відсутнє, документація по інвентаризації земель Іванівської сільської ради відсутня.
7.          31 серпня 2018 року позивач повторно звертався до Ради з інформаційним запитом, в якому просив надати наступну письмову інформацію:
- копію рішення сесії про проведення інвентаризації земель Іванівської сільської ради в межах та поза межами Іванівської сільської ради;
- копію рішення сесії про виділення коштів на інвентаризацію земель Іванівської сільської ради в межах сільської ради, із зазначенням суми виділених коштів;
- копію договору з виконавцем, який проводив інвентаризацію земель Іванівської сільської ради в межах сільської ради;
- про проведення інвентаризації земель, які знаходяться поза межами Іванівської сільської ради: коли було проведено, хто виконував дані роботи, хто оплачував виконану інвентаризацію;
- копію оригіналу акту виконаних інвентаризаційних робіт земель Іванівської сільської ради;
-копію документу, який підтверджує акт прийому-передачі інвентаризаційних документів до ДП «Центр ДКЗ»;
-про реєстрацію на балансі Іванівської сільської ради документації про інвентаризацію земель Іванівської сільської ради.
8.          На зазначений запит голова Іванівської сільської ради у листі від 27 вересня 2018 року №17 повідомила, що Іванівською сільською радою не проводилася інвентаризація земель, які знаходяться поза межами Іванівської сільської ради. Крім того, на балансі Іванівської сільської ради обліковується технічна документація по інвентаризації землі на території Іванівської сільської ради. Також були надіслані наступні копії документів:
-копія рішення 32 сесії сільської ради 6 скликання від 26 вересня 2014 року «Про внесення змін до сільського бюджету на 2014 рік»;
-копія договору №216 від 06 жовтня 2014 року на виконання робіт з розробки технічної документації із землеустрою щодо проведення робіт з інвентаризації земель в межах населених пунктів с. Іванівка, с. Баришівка, с. Бондарці, с. Давидівка на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області;
Копію акту №216-1 здавання-приймання виконаних робіт по договору №216 від 06 жовтня 2014 року, складений 13 жовтня 2014 року.
9.          Вважаючи, що Рада навмисно ухиляється від надання інформації на запитами та перешкоджає доступу до публічної інформації, позивач звернувся до суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
10.          Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року, позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
10.1           Визнано протиправною бездіяльність Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області щодо ненадання ГО «Іванівська громада Житомирського району» інформації на запит від 20 липня 2018 року №16. 
10.2          Зобов`язано Раду повторно розглянути запит позивача від 20 липня 2018 року № 16 та надати інформацію:
-про результати проведеної інвентаризації земель на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області;
-копію технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель.
11.          Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відповідачем порушено порядок надання доступу до публічної інформації, передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації», оскільки Радою фактично не надано відповідь на інформаційний запит позивача від 20 липня 2018 року.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)
12.          Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Рада звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
13.          Відповідач зазначив, що судами не встановлено, що саме Іванівська сільська рада є розпорядником публічної інформації щодо проведення інвентаризації земель на території Іванівської сільської ради, її результатів та технічної документації.
14.          В касаційній скарзі вказано, що судами попередніх інстанцій не встановлено про інвентаризацію яких саме земель, за який саме період, ким проведеної йде мова, та в якій формі повинні бути виражені її результати, які саме документи відносяться до технічної документації із землеустрою та повинні надаватись позивачу, в якому складі та обсязі.
15.          На думку відповідача, характер та зміст запитів позивача частково свідчить про те, що запитувана ним інформація не стосується земель комунальної власності, а тих, які належать на праві приватної власності фізичним особам. Така інформація, згідно зі статтями 10, 11 Закону України «Про інформацію» віднесена до інформації про фізичну особу, розголошення такої інформації не допускається без надання згоди власників. Окрім того, в оскаржуваних судових рішеннях та в матеріалах справи відсутнє посилання про те, яким чином і з яких саме питань запитувана інформація стосувалась безпосередньо громадської організації.
16.          Також відповідач наголосив, що інформаційний запит позивача від 23 серпня 2018 року стосувався надання інформації щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, вирішення питання по яким не відноситься до компетенції Іванівської сільської ради. Листом від 12 вересня 2018 року Рада просила позивача конкретизувати параметри запитуваної інформації. Частково позивач конкретизував ці параметри інформаційним запитом від 31 серпня 2018 року, на який отримав відповідь із документами. Претензії на відповідь по запиту від 31 серпня 2018 року у позивача відсутні. А тому підстави і докази для висновку про ненадання Радою або надання не в повному обсязі інформації, а відтак, і про бездіяльність Ради відсутні.
17.          Головою ГО «Іванівська громада Житомирського району» подано відзив на касаційну скаргу Ради, в якому він просив скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зазначив, що доводи касаційної скарги жодним чином не спростовують протиправність бездіяльності Іванівської сільської ради, вони є надуманими та свідчать про факти недотримання органом місцевого самоврядування Конституції та законів.
18.          Представник позивача зазначив, що права ГО «Іванівська громада Житомирського району» порушені внаслідок протиправного позбавлення доступу до інформації про використання бюджетних коштів, витрачених на проведення інвентаризації. Суспільний інтерес становить питання з`ясування цільового та раціонального використання коштів Іванівської територіальної громади та результат - інвентаризація земель та технічна документація як наслідок витрачених коштів. Окрім того, голова ГО «Іванівська громада Житомирського району» водночас є і членом Іванівської територіальної громади.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
19.          Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20.          Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України від 13 січня 2011 року №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI).
21.          Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
22.          Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України від 2 жовтня 1992 року N 2657-XII «Про інформацію» (надалі - Закон N 2657-XII).
23.          Згідно зі статтею 1 Закону N 2657-XII інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
24.          Відповідно до частини першої статті 5 Закону N2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
25.          Статтею 11 Закону N 2657-XII визначено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.
26.          Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI передбачено, що право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
27.          За змістом пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
28.          Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
29.          Положеннями частин першої, другої і п`ятої статті 19 Закону №2939-VI передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
30.          Статтею 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;
2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;
3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
31.          Згідно з частиною першою статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
32.          Частинами першою і п`ятою статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону. 
Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі.
33.          Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (частина друга статті 22 Закону №2939-VI).
34.          В силу частини третьої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
35.          На момент виникнення спірних відносин вимоги до проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складення за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель визначав Порядок про інвентаризацію земель, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року № 513 (далі - Порядок №513).
36.          Пунктом 8 Порядку №513 визначено, що підставою для проведення інвентаризації земель є рішення відповідного органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.
37.          Відповідно до пунктів 9, 10 Порядку №513 замовниками технічної документації можуть бути органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим чи органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі (далі - замовники).
Розробниками технічної документації (далі - виконавець) є:

юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою;

фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.
38.          Згідно з пунктами 29 -31 Порядку № 513 виконавець подає копії матеріалів, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, до місцевого фонду документації із землеустрою в паперовій та електронній формі.
39.          Відомості, отримані в результаті інвентаризації земель, підлягають внесенню до Державного земельного кадастру відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. N 1051.
40.          Відомості, отримані в результаті інвентаризації земель, систематизуються та узагальнюються, разі її проведення в межах міст (крім міст республіканського Автономної Республіки Крим значення), селищ, сіл та територій, визначених проектами формування території і встановлення меж сільських, селищних рад, - управлінням (відділом) Держгеокадастру у районі в цілому за районом.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
41.          08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року            N460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон N 460-IX).
42.          Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 460-IX, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
43.          Частинами першою-третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
44.          Предметом спору у даній справі є бездіяльність Ради, яка полягає у ненаданні позивачу інформації за запитами відповідно до Закону №2939-VI.
45.          Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих і обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
46.          Законом №2939-VI встановлено відповідний порядок розгляду інформаційних запитів. Для надання правової оцінки діям/бездіяльності розпорядників інформації щодо надання відповідей на запити, необхідно перевіряти дотримання ними вказаного порядку, враховуючи приналежність запитуваної інформації до володіння суб`єкта владних повноважень.
47.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ГО «Іванівська громада Житомирського району» зверталась до відповідача із інформаційними запитами неодноразово та отримувала на них відповіді. Про дані обставини зазначав відповідач у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі. Однак, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суди першої та апеляційної інстанції надали правову оцінку відповіді Ради лише на запит від 20 липня 2018 року. Також поза увагою судів попередніх інстанцій залишився факт надання Радою відповідних копій документів на запит позивача від 31 серпня 2018 року стосовно інвентаризації земель в межах відповідних населених пунктів.
48.          Верховний Суд наголошує, що Рада, надаючи відповідь на запит позивача від 20 липня 2018 року, вказала про те, що в частині запитуваної інформації вона не є розпорядником такої інформації.
49.          Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Рада є розпорядником запитуваної ГО «Іванівська громада Житомирського району» інформації.
50.          Верховний Суд вважає такий висновок передчасним з огляду на наступне.
51.          З положень статті 22 Закону №2939-VI вбачається, що визначення розпорядника запитуваної інформації можливе внаслідок встановлення володіння ним запитуваної інформації, виходячи із його повноважень.
52.          Однак, як вже зазначалось, судами попередніх інстанцій не надано оцінки всім інформаційним запитам позивача та не встановлено повноваження Ради щодо надання позивачу копії технічної документації із землеустрою стосовно проведення інвентаризації земель, враховуючи, що Положенням № 513 Рада не є виконавцем такої інвентаризації, а лише замовником.
53.          Колегія суддів Верховного Суду вказує на необґрунтованість доводів Ради щодо конфіденційності частково запитуваної позивачем інформації, оскільки така інформація стосується фізичної особи і, відповідно до статей 10, 11 Закону N2657-XII не може бути розповсюджена без дозволу таких фізичних осіб. Однак, статтею 11 Закону №2939-VI визначено вичерпний перелік конфіденційної інформації стосовно фізичної особи, до якого не належить інформація щодо права власності, а лише дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.
54.          Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
55.          Верховний Суд зазначає, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам щодо їх обґрунтованості, оскільки вони ухвалені без правильного встановлення предмету спору, без повного і всебічного з`ясування всіх обставин справи, що мають значення для вирішення цього спору та без надання правової оцінки всім аргументам учасників справи.
56.          Суд касаційної інстанції відповідно до частини другої статті 341 КАС України позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
57.          За змістом статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
58.          З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про недотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі та, як наслідок, висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
59.          При новому розгляді спору суду необхідно: визначити правильно предмет спору у даній справі, надати оцінку всім твердженням та аргументам сторін, на підставі додатково встановлених обставин і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

СУДОВІ ВИТРАТИ
60.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області задовольнити.
2.          Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року скасувати.
3.          Справу № 278/3586/18 направити на новий розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.
4.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

____________
____________
____________
О. В. Калашнікова
А.Г. Загороднюк
Л.О. Єресько 
Судді Верховного Суду