Постанова
Іменем України        
                    
23 квітня 2020 року                                                                       
м. Київ
                                                                                
справа № 335/11718/18
 
провадження № 61-15276св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М., 
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області, Державне підприємство «Сетам»,
третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційні скарги  Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Державного підприємства «Сетам» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2019 року у складі судді Мінгазова Р. В. та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2019 року у складі колегії суддів: Полякова О. З., Крилової О. В., Кухаря С. В., 
 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Державного підприємства «Сетам», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання результатів електронних торгів недійсними та застосування наслідків недійсності правочину,   
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження                                № 52413257 з примусового виконання виконавчого листа № 332/2573/15-ц                                 від 29 лютого 2016 року, виданого Заводським районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») заборгованості на загальну суму 3 621 240,27 грн.
01 грудня 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Частюком В. О. при примусовому виконанні вказаного виконавчого провадження винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня 2009 року. 
Згідно із звітом № 1601.1/18, складеним суб`єктом оціночної діяльності ФОП                           ОСОБА_3 вартість садового будинку складає 215 760 грн.
09 лютого 2018 року за підписом виконуючого обов`язки начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Юлдашева А. А. на адресу Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «СЕТАМ») направлена заявка на реалізацію арештованого майна, яким є садовий будинок.
05 березня 2018 року з метою реєстрації своєї участі у електронних торгах позивач сплатив на користь ДП «Сетам» гарантійний внесок у розмірі 10 788 грн.
07 березня 2018 року в рамках примусової реалізації арештованого майна                       ОСОБА_2 при примусовому виконанні зазначеного вище виконавчого листа, він прийняв участь у електронних торгах з примусової реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_2 , а саме вищезазначеного садового будинку, за результатом яких визнаний переможцем.
20 березня 2018 року сплатив на користь Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ціну лоту у розмірі 244 150 грн, а також у зв`язку з підвищенням ціни продажу до 257 000 грн доплатив на користь ДП «Сетам» додаткову винагороду у розмірі 2 062 грн.
Всього він сплатив ДП «Сетам» 12 850 грн, а Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області - 244 150 грн.
31 травня 2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Частюком В. О. складено акт про проведені електронні торги арештованого майна від 31 травня 2018 року, згідно з яким він придбав садовий будинок загальною площею 64,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня                   2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік.
Таким чином, в результаті проведеної примусової реалізації майна боржника він придбав майно боржника належне йому на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня 2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік.
Між тим, у період між проведенням торгів і складенням акта про проведені електронні торги арештованого майна, 17 травня 2018 року Апеляційним судом Запорізької області за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою ОСОБА_2 , рішення Запорізького районного суду Запорізької області              від 18 червня 2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік, яке є підставою набуття права власності на садовий будинок за боржником, скасовано та у задоволенні позову відмовлено.
Тобто, на час складання старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Частюком В. О. акта про проведені електронні торги арештованого майна від 31 травня 2018 року право власності на садовий будинок за боржником вже було скасовано.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив: визнати недійсними результати проведених 07 березня 2018 року ДП «Сетам» електронних торгів за лотом № 266132 з реалізації садового будинку, загальною площею 64,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня                  2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік; стягнути з ГТУЮ у Запорізькій області на свою користь 244 150 грн; стягнути з ДП «СЕТАМ» на свою користь 12 850 грн.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2019 року позов задоволено.
Визнано недійсними результати проведених 07 березня 2018 року ДП «Сетам» електронних торгів за листом № 266132 з реалізації садового будинку загальною площею 64,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня 2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік.
Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 244 150 грн.
Стягнуто з ДП «Сетам» на користь ОСОБА_1 12 850 грн.
Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 2 441,50 грн.
Стягнуто з ДП «Сетам» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог, в розмірі 128,50 грн.
Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 приймаючи участь у торгах, та сплачуючи грошові кошти за результатами проведення електронних торгів мав на меті набути право власності на спірний садовий будинок, по суті укладаючи договір купівлі-продажу нерухомого майна. Свої зобов`язання у вказаному правочині ОСОБА_1 виконав у повному обсязі, сплативши обумовлену суму на рахунок особи, яка виступає продавцем нерухомості - Головного територіального управлінню юстиції у Запорізькій області, та на користь особи, яка проводила відповідні торги -                              ДП «Сетам». Однак як на час звернення до суду так і на постановлення судового рішення ОСОБА_1 , як покупець, не має можливості набути право власності на придбане нерухоме майно, оскільки останнє не належить боржнику ОСОБА_2 , майно якого виставлено на електронні торги з метою виконання рішення про стягнення з останнього боргу, в рамках виконавчого провадження ВП 52413257. За таких обставин правочин не можна вважати дійсним, оскільки покупець не може отримати у власність предмет договору - нерухоме майно.
Підставою набуття ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно є рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня 2009 року у справі                             № 2-1173/09, яке скасовано постановою Апеляційного суду Запорізької області                            від 17 травня 2018 року, тому старший державний виконавець Частюк В. О., складаючи Акт про проведення електронних торгів арештованого майна від 31 травня 2018 року передавав ОСОБА_1 право власності на майно, яке вже не належало боржнику - ОСОБА_2 , тобто товар не належав продавцю на момент укладання договору.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2019 року апеляційні скарги Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та ДП «СЕТАМ» залишено без задоволення, а рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2019 року залишено без змін.
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
14 серпня 2019 року Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області подало касаційну скаргу на рішення Запорізького районного суду Запорізької області                       від 05 березня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 липня                2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що на час складання державним виконавцем акта про проведені електронні торги, реалізоване нерухоме майно належало на праві власності боржнику. Позивачем не надано доказів звернення до нотаріуса та отримання відмови у вчиненні нотаріальної дії, тому його твердження про те, що він позбавлений можливості зареєструвати за собою право власності на садовий будинок та земельну ділянку не заслуговують на увагу. Позивачем не доведено порушення Порядку або інших норм Закону під час проведення оспорюваних торгів, впливу таких порушень на результат електронних торгів та порушення законних прав позивача у результаті проведення електронних торгів.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
21 серпня 2019 року ДП «СЕТАМ» подало касаційну скаргу на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не встановлено порядку під час проведення оспорюваних торгів, впливу таких порушень на результат електронних торгів та порушення законних прав позивача у результаті проведення електронних торгів. Торги відбулися відповідно до порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5. На день проведення електронних торгів  постанови апеляційного суду не існувало. Оспорюваний правочин, який по суті є договором купівлі-продажу, було укладено 07 березня 2018 року, а постанова Апеляційного суду Запорізької області у справі № 2-1173 була постановлена лише 17 травня 2018 року.  
Позивачем не надано доказів звернення до нотаріуса та отримання відмови у вчиненні нотаріальної дії, тому його твердження про те, що він позбавлений можливості зареєструвати за собою право власності на садовий будинок та земельну ділянку не заслуговують на увагу.
 
Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Згідно з протоколом ДП «Сетам» від 07 березня 2018 року № 320357 проведені електронні торги з реалізації садового будинку загальною площею 64,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Переможцем зазначених торгів визначено ОСОБА_1 Ціна продажу склала                             257 000 грн. Загальний розмір винагороди організатору становить 12 850 грн. 
05 березня 2018 року ОСОБА_1 сплатив на користь ДП «Сетам» 10 788 грн гарантійного внеску, а 20 березня 2018 року ще доплатив - 2 062 грн, що  підтверджується листом ДП «Сетам» від 14 серпня 2018 року № 1720/с-1364-18/3 та квитанціями.
20 березня 2018 року ОСОБА_1 сплатив вартість придбаного майна в розмірі                     244 150 грн (за відрахуванням винагороди організатору в розмірі 12 850 грн), платіжне доручення від 20 березня 2018 року № 9001205753.
Спірний садовий будинок належав на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня                     2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік, на який 01 грудня 2017 року накладено арешт в рамках виконавчого провадження ВП № 52413257.
31 травня 2018 р. старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Частюком В. О. складено акт про проведені електронні торги арештованого майна, згідно з яким за придбане нерухоме майно переможець торгів - ОСОБА_1 сплатив 257 000 грн. 
У період між проведенням торгів і складенням акта про проведені електронні торги арештованого майна, 17 травня 2018 року Апеляційним судом Запорізької області за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою ОСОБА_2 , рішення Запорізького районного суду Запорізької області                            від 18  червня 2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік, яке є підставою набуття права власності на садовий будинок за боржником, скасовано та у задоволенні позову відмовлено.
Таким чином, встановлено, що на час складання старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Частюком В. О. акта про проведені електронні торги арештованого майна від 31 травня 2018 року право власності на садовий будинок за боржником вже було скасовано.
Згідно зі відповіддю приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової О. В. від 19 грудня 2018 року № 01-16 ОСОБА_1 повідомлено про неможливість видати йому Свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів та здійснити реєстрацію права власності на придбаний садового будинку загальною площею 64,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня 2009 року справа                              № 2-1173/09, оскільки згідно з Державним реєстром речових прав, на підставі постанови Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2018 року запис про право власності за ОСОБА_2 скасовано.
Як встановлено судами, за результатами проведених електронних торгів ОСОБА_1 сплатив грошові кошти за майно, яке не належить відчужувачу майна у зв`язку зі скасування підстави набуття за ним права власності на це майно, а в момент проведення торгів ОСОБА_1 як покупець не знав і не міг знати про це у майбутньому, відтак такий правочин не може бути реальним, а оформлення його в результаті актом про проведені електронні торги від 31 травня 2018 року не є підставою для набуття права власності на майно, яким є садовий будинок.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2019 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Запорізького районного суду Запорізької області.
02 жовтня 2019 року справа № 335/11718/18 надійшла до Верховного Суду.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно із статтею 72 Закону України «Про нотаріат» та пунктами 1.1, 3.1, 3.2 глави 12 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій» придбання арештованого або заставленого нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціонів) оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням такого майна шляхом видачі набувачу відповідного свідоцтва. Свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом па підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про документи, що підтверджують право власності боржника на майно; номер лота реалізованого майна.
За приписами статті 72 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3 глави 12 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій» свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.
Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами па нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах.
Пунктом 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні сердечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом принципу верховенства права.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,  вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Тобто Верховний Суд не має права встановлювати обставини справи і оцінювати докази.
Встановивши, що акт про проведені електронні торги від 31 травня 2018 року, в якому містяться дані про документи, що підтверджують право власності боржника на майно вже мав суперечності між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно придбаний об`єкт нерухомого майна (садовий будинок) не є зареєстрованим за боржником, а відтак йому не належить.
Оскільки, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до договорів купівлі-продажу, тому такий договір може визнаватися недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України                               від 29 вересня 2016 року № 2831/5.
Відповідно до статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах, тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
Частиною першою статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Враховуючи те, що відчуження майна шляхом проведення електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину.
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Встановивши, що за результатами проведених електронних торгів ОСОБА_1 сплатив грошові кошти за майно, яке не належить відчужувачу майна у зв`язку зі скасування підстави набуття за ним права власності на це майно, а в момент проведення торгів                  ОСОБА_1 як покупець не знав і не міг знати про це у майбутньому, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний правочини не може бути реальним, а оформлення його в результаті актом про проведені електронні торги від 31 травня 2018 року не є підставою для набуття права власності на майно, яким є садовий будинок.
Крім того, відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень постанова Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2018 року, якою скасовано рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня 2009 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на спірний садовий будинок та прийнято в цій частині  нову постанову про відмову в задоволенні позову, залишена без змін постановою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 квітня 2020 року. 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а спрямовані виключно на доведення необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин.
Доводи касаційної скарги є аналогічними аргументам апеляційної скарги, які суд апеляційної інстанції належним чином перевірив та, ухвалюючи рішення, спростував з наведенням відповідних обґрунтованих мотивів.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів попередніх інстанцій.
Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
Виконання оскаржуваних судових рішень було зупинено ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2019 року. Тому у зв`язку із залишенням касаційної скарги без задоволення необхідно поновити їх виконання.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Державного підприємства «Сетам» залишити без задоволення.
Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 липня 2019 року залишити без змін.

Поновити виконаннярішення Запорізького районного суду Запорізької області                      від 05 березня 2019 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 09 липня                  2019 року.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
                                                                   
Судді:	І. В. Литвиненко	
 	 	
 	В. С. Висоцька	
 	 	
 	І. М. Фаловська