Справа № 441/2172/19                                 Головуючий у 1 інстанції - Яворська Н.І. 
Провадження № 33/811/136/20                 Доповідач - Калиняк О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року         м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:
судді - Калиняк О.М.
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 
захисника - Гриня М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника Гриньо М.І. на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 24 січня 2020 року,

                                       в с т а н о в и в :

Постановою судді  Городоцького районного суду Львівської області від 24 січня 2020 року 
                                                                ОСОБА_1 ,
                                                                ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
                                                               проживає за адресою: 
                                                                
АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 420 грн. 40 коп.судового збору. 
У задоволенні клопотання ТОВ «Добрі дороги» про передачу матеріалів щодо ОСОБА_1 на розгляд трудовому колективу відмовлено.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 30 листопада 2019 року о 19 год. 50 хв. у м. ГородкуЛьвівської області на вул. Львівській, 320 керував автомобілем марки «Renault Fluence» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Гриньо М.І. просить постанову судді скасувати, прийняти нову, якою передати матеріали на розгляд трудового колективу для застосування до ОСОБА_1 заходів громадського впливу та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно з вимогами ст. 21 КУпАП. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: постанова є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, винесеною з порушенням норм матеріального права. Правопорушенням не було спричинено жодної шкоди, а суспільна небезпека від вчиненого ОСОБА_1 діяння не є значною. Судом не враховано, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного проступку не було умисним, злісним чи систематичним, а було поодиноким і зумовлене вимушеністю відвезти дитину свого друга з високою температурою до лікарні.Необгрунтованими є посилання суду на те, що ні клопотання про передачу на поруки, ні протокол загальних зборів трудового колективу не містять конкретних зобов`язань, які бере на себе вказаний колектив для здійснення заходів виховного впливу, спрямованих на недопущення вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень, оскільки такі заходи трудовий колектив повинен був встановити на загальних зборах після набуття постановою суду законної сили. Судом при прийнятті рішення належним чином не було враховано особу винного, а саме те, що він раніше не притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, його позитивну характеристику, наявність на утриманні двох малолітніх дітей і те, що робота водієм для ОСОБА_1 є єдиним джерелом доходу для нього та сім`ї. Також не враховано обставини, які згідно зі ст. 33 КУпАП пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема, щире каяття ОСОБА_1 , відсутність спричиненої шкоди, а також те, що вчинення правопорушення було зумовлене вимушеними обставинами.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гриньо М.І.апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній доводи.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Гриньо М.І. на підтримку апеляційної скарги, пояснення свідка - директора ТОВ «Добрі дороги» ОСОБА_3 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді без змін з таких підстав.
Доведеність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та кваліфікація дій ОСОБА_1 апелянтом не оспорюються.
Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Рішення суду про відмову в задоволенні клопотання ТОВ «Добрі Дороги» про застосування до ОСОБА_1 положень ст. 21 КУпАП є обґрунтованим та вмотивованим.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, високу ступінь його суспільної шкідливості та особу правопорушника, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 21 КУпАП і звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу ТОВ «Добрі Дороги»
Доводи апеляційної скарги про те, що судом при прийнятті рішення належним чином не було враховано особу винного, його сімейний стан, те, що робота водієм для ОСОБА_1 є єдиним джерелом доходу, обставини, які пом`якшують відповідальність, а також те, що вчинення правопорушення було зумовлене вимушеними обставинами, апеляційний суд до уваги не бере.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, копії трудової книжки ОСОБА_1 , наказу №1312-1 від 13.12.2019 директора ТОВ «Добрі Дороги» ОСОБА_3 , пояснень свідка ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 з 07 березня 2008 року працевлаштований не був, 15 квітня 2009 року йому було припинено виплату допомоги з безробіття й лише 16 грудня 2019 року (тобто після вчинення правопорушення 30 листопада 2019 року) він прийнятий на роботу в ТОВ «Добрі Дороги» на посаду водія автотранспортних засобів (а.с.24-27, 32).
Враховуючи конкретні обставини справи, те, що ОСОБА_1 , не будучи офіційно працевлаштованим протягом десяти років, мав на утриманні сім`ю і лише після вчинення правопорушення влаштувався на роботу водієм (що ставить під сумнів його твердження про роботу водієм як про єдине джерело доходу), нетривалий період роботи в колективі ТОВ «Добрі Дороги» (трохи більше місяця на час винесення постанови судом першої інстанції), можливість виховного впливу колективу на правопорушника є сумнівною й підстав вважати, що трудовий колектив ТОВ «Добрі Дороги» сприятиме виправленню ОСОБА_1 , немає.
З огляду на викладене апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який є вмотивованим та обґрунтованим, про відсутність підстав для передачі матеріалів на розгляд трудового колективу ТОВ «Добрі Дороги».
Відповідно до положень ч.2 ст. 33 КУпАПпри накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                                     п о с т а н о в и в :

Постанову судді Городоцькогорайонного суду Львівської області від 24 січня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гриньо М.І. - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

                        Суддя                                                         О.М. Калиняк