ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5159/20 Справа № 184/1465/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гукова Р. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 184/1465/19
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Барильської А.П.
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач –  ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2  на рішення Орджонікідзевсього міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року, яке ухвалено суддею Гуковою Р.М. у м. Покров Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 11 лютого 2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в ДТП.
В обґрунтування позову зазначено, що 22 вересня 2018 року, приблизно о 04 год. 50 хв., на вул. Станційна в м. Покров водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Audi 80 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та виконуючи поворот праворуч при виїзді з перехрестя проїзних частин, його транспортний засіб опинився на смузі зустрічного руху, внаслідок чого відповідач допустив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN Passat державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача.
В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави. 
Оскільки в добровільному порядку відповідач завдані ДТП збитки не відшкодував, 24.11.2018 року позивачем на адресу ОСОБА_2 було направлено листа з рекомендованим повідомленням, з зазначеними датою, часом та місцем проведення огляду пошкодженого автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat державний реєстраційний номер НОМЕР_2 для встановлення суми заподіяної матеріальної шкоди, проте відповідач не з`явився для участі в проведенні оцінки заподіяних збитків. 
Висновком автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1070 від 30.11.2018 року встановлено, що сума матеріального збитку, завданого власникові автомобілю марки VOLKSWAGEN Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату оцінки 30.11.2018 року, складає 23052 грн. Згідно додатку №1 до висновку спеціаліста № 1070 від 30.11.18 року, калькуляція вартості відновлювального ремонту автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахуванням відновлюваних ремонтних робіт та матеріалів становить 30247 грн., де вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 16703 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів - 3265 грн., та вартість замінених деталей складає 10279 грн.
На підставі наведеного вище, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану дорожньо – транспортною пригодою в розмірі 30247 грн. а також вартість проведеної оцінки в сумі 850,00 грн. та судові витрати по справі.
Рішенням Орджонікідзевсього міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість заподіяного дорожньо-транспортною пригодою матеріального збитку в сумі 30 247 грн., а також кошти, сплачені за проведення оцінки матеріальних збитків в сумі 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач не був викликаний, як друга сторона, для огляду пошкодженого автомобіля позивача що позбавило відповідача можливості оглянути автомобіль та переконатись в наявності пошкоджень окремих вузлів та агрегатів і в об`ємі відновлювального ремонту. 
Відповідач зауважує на тому, що в нього існують сумніви щодо пошкодження окремих вузлів та агрегатів автомобіля позивача, зокрема лонжерона переднього лівого та ричага переднього лівого, оскільки позивачем не надано доказів із зазначенням механічних пошкоджень, завданих автомобілю позивача, а висновок експерта позивач вважає недопустимим доказом по справі, оскільки експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність, тому відповідач просив призначити по справі експертизу, оскільки висновок експерта, наданий позивачем викликає у відповідача по справі сумніви його правильності.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 22 вересня 2018 року, приблизно о 04 год. 50 хв., на вул. Станційна в м. Покров водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Audi 80 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та виконуючи поворот праворуч при виїзді з перехрестя проїзних частин, його транспортний засіб опинився на смузі зустрічного руху, внаслідок чого відповідач допустив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN Passat державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.5).
З висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1070 від 30.11.2018 року вбачається, що сума матеріального збитку, завданого власникові автомобілю марки VOLKSWAGEN Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату оцінки 30.11.2018р. складає 23052 грн. (а.с.9-13).
Згідно додатку №1 до висновку спеціаліста № 1070 від 30.11.18 року, калькуляція вартості відновлювального ремонту автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з врахуванням відновлюваних ремонтних робіт та матеріалів становить 30247 грн., де вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 16703 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів - 3265 грн., та вартість замінених деталей складає 10279 грн. (а.с.13-14).
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За умовами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Пленум Верховного Суду України у Постанові від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у пункті 2 роз`яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.
Таким чином, цивільно-правова відповідальність за вчинення ДТП виникає після визнання винним у вчиненні ДТП одного з учасників ДТП.
В силу вимог ч. 1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Наявність вини відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Орджонікідзевського міського суду від 08.11.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124,130 КУпАП та в процесі розгляду адміністративної справи судом було встановлено, що 22 вересня 2018 року приблизно 04 год. 50 хв. на вул. Станційна в м. Покров водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Audi 80 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та виконуючи поворот праворуч при виїзді з перехрестя проїзних частин, його транспортний засіб опинився на смузі зустрічного руху, внаслідок чого водій допустив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN Passat державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Крім того, відповідачем не заперечується факт вчинення з його вини ДТП, внаслідок якого транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження.
Висновком автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1070 від 30.11.2018 року встановлено, що сума матеріального збитку, завданого власникові автомобілю марки VOLKSWAGEN Passat державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату оцінки 30.11.2018 року, складає 23052 грн. Згідно додатку №1 до висновку спеціаліста № 1070 від 30.11.18 року, калькуляція вартості відновлювального ремонту автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахуванням відновлюваних ремонтних робіт та матеріалів становить 30247 грн., де вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 16703 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів - 3265 грн., та вартість замінених деталей складає 10279 грн.
На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що відповідач відповідає за шкоду, заподіяну позивачеві внаслідок дорожнього транспортної пригоди у визначеному позивачем розмірі.
На можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач не був викликаний, як друга сторона, для огляду пошкодженого автомобіля позивача що позбавило відповідача можливості оглянути автомобіль та переконатись в наявності пошкоджень окремих вузлів та агрегатів і в об`ємі відновлювального ремонту, оскільки позивачем на адресу ОСОБА_2 було направлено листа з рекомендованим повідомленням, з зазначеними датою, часом та місцем проведення огляду пошкодженого автомобіля. При цьому слід зауважити, що висновком авто товарознавчого дослідження від 30.11.2018 року, копією зворотного боку схеми місця ДТП, де вказано усі наявні у транспортного засобу пошкодження, підтверджуються наявність пошкоджень автомобіля позивача та об`єм необхідного відновлювального ремонту, та обґрунтовано визначений спеціалістом розмір збитків.
Наведеним вище спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в нього існують сумніви щодо пошкодження окремих вузлів та агрегатів автомобіля позивача, зокрема лонжерона переднього лівого та ричага переднього лівого, оскільки позивачем не надано доказів із зазначенням механічних пошкоджень, завданих автомобілю позивача, а висновок експерта позивач вважає недопустимим доказом по справі, оскільки експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність, тому відповідач просив призначити по справі експертизу, оскільки висновок експерта, наданий позивачем викликає у відповідача по справі сумніви його правильності. При цьому посилання відповідача про те, що висновок експерта викликає сумніви не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанції щодо встановленого обсягу матеріальної шкоди, а зводяться до незгоди з даним висновком, проте доказів на його спростування відповідачем також не надано. 
При цьому у Висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1070 від 30.11.2018 року зазначено, що при візуальному огляді експертом встановлені механічні пошкодження, а саме: бампер передній – тріщини, відірване кріплення; капот – зігнутий; фара передня ліва – розбита; фара протитуманна – розбита; панель передня – зігнута; крило переднє ліве – зігнуто; лонжерон передній лівий – зігнутий, брижі; бризговик передній лівий – зігнутий; важіль передній лівий – зігнутий; підкрилок передній лівий – зігнутий що вимагає заміни деталей, а саме: бампера переднього, крила переднього лівого, фари передньої лівої, фари протитуманної, ричагу переднього лівого та підкрилку. Виявлені пошкодження були ним сфотографоні, а фотозображення долучені до висновку. 
При цьому допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції експерт  ОСОБА_3 підтвердив наведені вище обставини та пояснив, що при визначенні вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ним була визначена ціна продажу КТЗ ідентичної моделі, який був у експлуатації з 1986 року. Водночас пояснив, що визначення вказаної ціни продажу КТЗ здійснене ним відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, згідно наведеної у висновку формули та має значення лише для встановлення ринкової вартості транспортного засобу для подальшого вирішення питання щодо доцільності проведення відновлюваного ремонту автомобіля, якщо вартість відновлювальних робіт буде значно перевищувати ринкову вартість КТЗ. При цьому зазначив, що відповідно до формули визначення вартості матеріального збитку, наведений вище показник значення не має. Також експерт повідомив, що при проведенні дослідження йому було достатньо наданих матеріалів, будь-яких складнощів про визначенні вартості матеріального збитку у нього не виникало та в нього наявна відповідна кваліфікація у сфері проведення товарознавчого дослідження та стаж роботи експертом товарознавчих досліджень із 1996 року. 
Наведені вище обставини спростовують доводи відповідача по справі щодо його сумнівів у правильності Висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1070 від 30.11.2018 року.
Крім того слід зауважити, що суд першої інстанції при розгляді даної справи дійшов обґрунтованого висновку про те, що Висновок автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1070 від 30.11.2018 року є обґрунтованим, не викликає сумнівів у його правильності, а відповідачем не наведено відповідних підстав для визнання наявного у справі висновку необґрунтованим та таким, що викликає сумніви у його правильності, та про відсутність, передбачених ст.103 ЦПК України, підстав для призначення судової експертизи, тому заявлене відповідачем клопотання про приведення судової автотоварознавчої експертизи ухвалою від 17.01.2020 року було залишено без задоволення.
Твердження апелянта про відсутності підстав для задоволення позову позивача з огляду на те, що останнім не доведено вартість фактично проведеного останнім відновлювального ремонту транспортного засобу, зокрема не надано чеків на оплату ремонтних робіт чи акту виконаних робіт, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно із частиною 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з роз`ясненнями пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом не встановлено реальний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є безпідставними, оскільки розмір завданих позивачу збитків встановлений Висновком автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1070 від 30.11.2018 року.
Відповідно до частини 1, 3 та 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Позивачем розмір завданої потерпілому шкоди підтверджено доказами, які відповідачем не спростовані.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.
Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Рішення Орджонікідзевсього міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 27 травня 2020 року.

Головуючий:        
                                       
Судді: