УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
15 червня 2020 року 
м. Київ
справа №200/12743/19-а
провадження №К/9901/12922/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2020 у справі № 200/12743/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в:
До Донецького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, в якому, беручи до уваги уточнені позовні вимоги, просив зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області скласти та скерувати до Міністерства внутрішніх справ України висновок про можливість проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності відповідно до п. 15 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», ст. 23 Закону України «Про міліцію».
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2020, яке було залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2020, позов ОСОБА_1 задоволено.
Суд зобов`язав Головне управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області скласти та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості проведення ОСОБА_1 виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності, відповідно до п. 15 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», ст. 23 Закону України «Про міліцію».
Не погодившись з такими судовими рішенням, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області подало касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційного інстанції скасувати й ухвалити нове судове рішення про відмову в позові повністю.
Дослідивши зміст касаційної скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити з огляду на таке.
Приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою  статті 13 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд, насамперед, має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Законодавець у  КАС України  встановив диференційований підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.
За приписами пункту 20 частини першої  статті 4 КАС України  адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
У частині шостій  статті 12 КАС України  закріплено перелік справ, які для мети  КАС України  слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положеннями пункту  3 частини шостої  статті 12 КАС України  передбачено, що для цілей цього  Кодексу  справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Спір у цій справі виник через бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області щодо складення та скерування до Міністерства внутрішніх справ України висновку про можливість здійснення ОСОБА_1 виплати одноразової грошової допомоги з огляду на встановлення йому другої групи інвалідності відповідно до п.  15 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», ст. 23 Закону України «Про міліцію». Тому з огляду на те, що предметом спору є бездіяльність суб`єкта владних повноважень, яка пов`язана з виплатою грошової допомоги, ця справа є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
Не варті уваги покликання заявника, що ця справа не є справою незначною складності у значенні статті 12 КАС України через те, що позивач обіймав посаду, яка пов`язана з відповідальним становищем з огляду на його останню посаду, бо, як вже зазначалося раніше, зважаючи на предмет спору - дії суб`єкта владних повноважень щодо виплати одноразової грошової допомоги - ця справа є справою незначної складності на підставі закону, а саме: на підставі пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
У касаційній скарзі заявник зазначає про обставини, на підставі яких Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області не вчинило дій для складення та скерування до Міністерства внутрішніх справ України висновку про можливість здійснення ОСОБА_1 виплати одноразової грошової допомоги з огляду на встановлення йому другої групи інвалідності відповідно до п. 15 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», ст. 23 Закону України «Про міліцію», а також надає правове обґрунтування наведеним ним обставинам.
Натомість ці обставини та аргументи не є підставою для касаційного перегляду справи незначної складності, оскільки скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі та заяві про усунення недоліків касаційної скарги того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Колегія суддів також не встановила випадків, зазначених у пункті 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що касаційна скарга Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області подана на судове рішення, яке за законом не належить оскаржувати у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.
Керуючись приписами статей 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2020 у справі №  200/12743/19-а.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб