У Х В А Л А  
18 травня  2020 року
м. Київ
справа № 466/2383/19
провадження № 61-3463ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П., розглянувши касаційну скаргу Прокуратури Волинської області на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 31 липня 2019 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року, в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України, Прокуратури Волинської області про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 31 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 625 950 грн. 
19 лютого 2020 року заступник прокурора Волинської області звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 31 липня 2019 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, а ухвалою від 02 квітня 2020 року продовжено строк на усунення недоліків, а саме: для надання виправленої касаційної скарги з зазначенням підстав касаційного оскарження, їх обґрунтування та надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між  суддями від 13 квітня 2020 року справу призначено судді-доповідачу Каларашу А. А. у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку.
У квітні 2020 року від скаржника надійшла виправлена касаційна скарга з зазначенням підстав для касаційного оскарження та правові висновки Верховного Суду з приводу застосування норми права у спірних правовідносинах.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України, зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу 1 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень скаржник зазначає  застосування судом апеляційної інстанції норми права без врахування правового висновку, викладеного в постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №337/3548/16-ц, від 28 листопада 2018 року у справі №214/6982/13, від 12 лютого 2020 року у справі №295/692/17 щодо визначення розміру моральної шкоди.
За таких підстав касаційна скарга Прокуратури Волинської області подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Скаржником сплачений судовий збір у розмірі 12 519,00 грн та кошти зараховані до спеціалізованого фонду Державного бюджету України.
Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Також, в касаційній скарзі Прокуратура Волинської області порушує питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, в обґрунтування якого посилається на те, що виконання оскаржуваних рішення та постанови слід зупинити з метою недопущення безпідставного стягнення коштів з державного бюджету України.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Тлумачення частини восьмої статті 394 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення виконання чи дії судового рішення має містити обґрунтування необхідності такого зупинення. 
За правилами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Оскільки клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень не обґрунтоване належним чином доказами, то у його задоволенні слід відмовити.
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Прокуратури Волинської області на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 31 липня 2019 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року.
Витребувати з Шевченківського районного суду міста Львова матеріали цивільної справи №466/2383/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України, Прокуратури Волинської області про відшкодування моральної шкоди.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.  
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             А. А. Калараш
В. М. Сімоненко
С. П. Штелик