ПОСТАНОВА
Іменем України

14 травня 2020 року 
Київ
справа №826/13095/15
адміністративне провадження №К/9901/10971/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Губської  О.А., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №826/13095/15
за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного у місті Києві військового комісаріату в особі голови комісії - лікаря-невропатолога Караханової Тетяни Володимирівни, Київської міської клінічної лікарні № 12 в особі лікаря-ортопеда Бицького Олександра Олександровича про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2016 року (прийняту у складі судді – Нагорянського С.І.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді– Епель О.В., суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.)
У С Т А Н О В И В :
І. Суть спору
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Подільського районного у місті Києві військового комісаріату в особі голови комісії - лікаря-невропатолога Караханової Тетяни Володимирівни (далі – відповідач-1), Київської міської клінічної лікарні № 12 в особі лікаря-ортопеда Бицького Олександра Олександровича (далі – відповідач-2) про:
- визнання протиправними дій Київської міської клінічної лікарні № 12 в особі лікаря-ортопеда Бицького О.О. щодо зазначення у виписці з історії хвороби стаціонарного хворого 8458 від 23 червня 2015 року - позивача невірного діагнозу;
- визнання протиправними дій Військово-лікарської комісії Подільського районного у місті Києві військового комісаріату в особі голови комісії - лікаря-невропатолога ОСОБА_2 щодо зазначення в медичній картці у графі «невропатолог» неповного діагнозу та винесення неправомірного рішення відносно позивача;
- визнання протиправними дій Військово-лікарської комісії Подільського районного у місті Києві військового комісаріату в особі голови комісії - лікаря-невропатолога Караханової Т.В. щодо прийняття постанови від 24 червня 2015 року стосовно позивача без врахування результатів всіх медичних обстежень;
- визнання протиправною та скасування постанови Військово-лікарської комісії Подільського районного у місті Києві військового комісаріату від 24 червня 2015 року щодо позивача.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
2. У період з 19 червня 2015 року по 23 червня 2015 року позивач на підставі направлення Подільського районного у м. Києві військового комісаріату від 27 травня 2015 року № 101/7 проходив медичний огляд у в Київській міській клінічній лікарні №12.
2.1. За результатами медичного огляду відповідачем-2 у позивача було встановлено дегенеративно-дистрофічні зміни хребта з незначним порушенням функцій хребта та синовіт лівого колінного суглоба в стадії ремісії без порушення функцій ходи та опору. Значних порушень функцій хребта, які б відповідали п. «а» ст. 61 «зі значними порушеннями функцій» та п. «а» ст. 64 «зі значними порушеннями функцій» Розкладу хвороб, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, у позивача виявлено не було.
2.2. Зазначений діагноз відповідачем-2 було відображено у виписці з історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_1 № 8458 від 23 червня 2015 року.
2.3. Далі, позивач був оглянутий військово-лікарською комісією Подільського районного у м. Києві військового комісаріату (далі – ВЛК), а саме: стоматологом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, дерматологом, психіатром і терапевтом, які встановили його придатність до військової служби на підставі п. «г» ст. 61 та п. «в» ст. 64 Наказу МОУ від 14 серпня 2008 року № 402, про що зазначено у медичній картці ОСОБА_1 .
2.4. 24 червня 2015 року ВЛК Подільського районного у м. Києві військового комісаріату було прийнято відповідне рішення про придатність позивача до військової служби та складено довідку від 24 червня 2015 року.
2.5. Вважаючи неправомірними дії відповідача-2 щодо зазначення у виписці з історії хвороби невірного діагнозу, протиправними дії відповідача-1 щодо зазначення в медичній картці неповного діагнозу та щодо винесення неправомірного рішення, а також протиправною постанову ВЛК від 24 червня 2015 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.
3.1. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги до обох відповідачів підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а також з того, що в даному випадку відсутні підстави вважати протиправними оскаржувані дії відповідачів та постанову ВЛК від 24 червня 2015 року.
4. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 січня 2016 року в частині щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Київської міської клінічної лікарні № 12 в особі лікаря-ортопеда ОСОБА_3 щодо зазначення у виписці з історії хвороби стаціонарного хворого 8458 від 23 червня 2015 року - ОСОБА_1 невірного діагнозу.
4.1. Провадження у справі в цій частині позовних вимог закрито.
4.2. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 січня 2016 року залишено без змін.
4.3. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ні Київська міська клінічна лікарня, ні лікар-ортопед ОСОБА_3 не наділені владно-розпорядчою компетенцією, не є суб`єктами владних повноважень у розумінні пункту 7 частини 1 статті 3 КАС України, і встановлення лікарем ОСОБА_3 позивачу діагнозу та зазначення такого діагнозу в його виписці з історії хвороби не є реалізацією владних управлінських функцій, з огляду на що, дана справа в частині позовних вимог, заявлених до відповідача-2 не належить до юрисдикції адміністративного суду та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
IV. Касаційне оскарження
5. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нову постанову, якою позов в цій частині задовольнити.
5.1. В обґрунтування касаційної скарги вказує на протиправність оскаржуваного рішення (постанови) відповідача-1. Зокрема зазначає, що відповідач-1 невірно кваліфікував діагноз захворювання по статті 61г та 64в Розкладу хвороб. Вважає, що дані захворювання необхідно кваліфікувати за статтями 61а та 64а – Непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або за статтями 61б та 64б – Непридатність до військової служби або обмежена придатність.
6. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не надав.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
7. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
8. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
9. Згідно з частиною 10 статті 2 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України.
10. Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543-ХІІ) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
11. У пункті «б» частини 8 статті 26 Закону № 2232-ХІІ визначено, що під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу.
12. Наказом міністра оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі – Положення про ВЛК).
13. Пунктом 2.1 Положення про ВЛК визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
13.1. Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
14. Згідно з пунктами 1.1 та 1.2 розділу 1 Положення про ВЛК Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
14.1. Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;  установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
15. Відповідно до пункту 1.3. Положення про ВЛК основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, лікувальним закладам Міністерства оборони України; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.
16. Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 розділу 2 Положення про ВЛК медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
16.1. Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: до військової служби.
16.2. Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я.
VI. Позиція Верховного Суду
17. 08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року N 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі – Закон N 460-IX).
18. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 460-IX, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
19. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
20. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
21. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
22. Законодавством регламентовано порядок проведення військово-лікарською комісією медичного огляду особи та прийняття рішення щодо її придатності до проходження військової служби: 1) обстеження військовозобов`язаного відповідним складом лікарів; 2) прийняття ВЛК рішення щодо придатності особи до проходження військової служби за Розкладом хвороб і Пояснень, затверджених Наказом № 402.
23. Відповідно до Розкладу хвороб, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, п. «а» ст. 61 «зі значними порушеннями функцій» та п. «а» ст. 64 «зі значними порушеннями функцій» є критеріями для визнання особи непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку, а п. «г» ст. 61 «придатні» та п. «г» ст. 64 «придатні», що визначається у відповідності до пояснень, що містяться в додатку до наказу № 402.
24. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ВЛК Подільського районного у місті Києві військового комісаріату у складі лікарів за відповідним фахом було проведено медичний огляд позивача з дотриманням вимог Наказу № 402, внесено відповідні записи до його медичної картки та на підставі результатів огляду, проведеного ВЛК,  виписки з історії хвороби стаціонарного хворого 8458 від 23 червня 2015 року, наданої Київською міською лікарнею № 12, у відповідності до Розкладу хвороб і Пояснень, затверджених Наказом № 402, прийнято рішення від 24 червня 2015 року про придатність позивача до проходження військової служби і складено відповідну довідку від 24 червня 2015 року.
25. Як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, що оскаржуване рішення та довідка про придатність позивача до військової служби, зокрема були прийняті на підставі висновку його медичного огляду, проведеного Київської міської клінічною лікарнею № 12, що не підлягає оскарженню в межах даної адміністративної справи, а отже, наразі є дійсним і ніким не скасованим.
26. При цьому, жодного експертного висновку, складеного у відповідності з вимогами статті 82 КАС України, позивачем під час розгляду даної справи в судах першої та апеляційної інстанції надано не було і клопотань про призначення судово-медичної експертизи не заявлялось.
27. Колегія суддів Верховного Суду також погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що звернувшись до суду з даним адміністративним позовом та заявивши позовні вимоги до Подільського районного у місті Києві військового комісаріату  в особі голови комісії - лікаря-невропатолога Караханової Т.В., позивачем було неправильно обрано спосіб захисту його прав, які він вважає порушеними, оскільки згідно з нормами пункту 2.1 Положення про ВЛК, ВЛК є колегіальним органом і рішення про придатність або непридатність особи до військової служби приймається ВЛК колегіально, а не одноособово її головою.
28. З урахуванням вищенаведеного, враховуючи встановлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, колегія суддів Верховного Суду вважає вірними висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в частині позовних вимог до відповідача-1.
29. Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
30. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
31. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
VIІ. Судові витрати
32. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.  
2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак 
 О.А. Губська ,
Судді Верховного Суду