ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 червня 2020 року                                                                        м.Суми

                                                               Справа №592/16660/18 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1125/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Хвостика С. Г. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.,
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія»,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», 
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Алфьорова А.М. в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі – ПрАТ «УПСК») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).
Свої вимоги мотивує тим, що 20 липня 2017 року о 07 год 40 хв. на вул. Чорновола поблизу перехрестя з вул. Іллінська в м. Суми, сталася ДТП за його участі та відповідача ОСОБА_2 , в результаті якої належний йому автомобіль Hyunday I30, д.н.з. НОМЕР_1  отримав механічні пошкодження. Після оформлення з ОСОБА_2  повідомлення про ДТП, він звернувся до ПрАТ «УПСК»з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду № 684 від 20.07.2017 року. В той же день представником ПрАТ «УПСК» був складений акт огляду пошкодженого транспортного засобу. Згідно ремонтної калькуляції відновлювального ремонту транспортного засобу позивача від 24.07.2017 року, вартість ремонту складає 24 199,40 грн. Зазначає, що 29 серпня 2017 року він звернувся із заявою до ПрАТ «УПСК» про виплату страхового відшкодування, однак страховик виплатив лише 14 164,62 грн, безпідставно застосувавши при визначенні суми страхового відшкодування коефіцієнт фізичного зносу. Крім того, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження, розмір втрати товарної вартості транспортного засобу складає 6 053, 74 грн.
Також вказує, що враховуючи істотність вимушених змін у йог житті, він зазнав моральних страждань.
Посилаючи на вказані обставини, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути:
- з ПрАТ «УПСК» різницю між виплаченою сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту у розмірі 6 001,55 грн; 
- з ОСОБА_2 суму втрат товарної вартості автомобіля в розмірі 6 053,74 грн; вартість проведеного експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення розміру втрат товарної вартості автомобіля в розмірі 950,40 грн та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.
Ковпаківський районний суд м. Суми рішенням від 25 лютого 2020 року позов задовольнив частково.
Стягнув з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 різницю між сумою відновлювального ремонту та виплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 6001,55 грн.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.
Стягнув у дольовому порядку з відповідачів на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 грн, тобто по 352,40 грн з кожного.
В апеляційній скарзі ПрАТ «УПСК», посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. 
У своїх доводах вказує на те, що сума страхової виплати в розмірі 14 164,62 грн була визначена відповідно до вимог ст. 29, абз.2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», а саме розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу був визначений з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та суми податку на додану вартість, оскільки автомобіль позивача мав пошкодження у вигляді деформації, яка не могла утворитися внаслідок ДТП, що мала місце 20.07.2017 року. Рішення суду взагалі не містить мотивованої оцінки будь-якого із доводів ПрАТ «УПСК» щодо відсутності підстав для задоволення позову, чим порушив вимоги процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Оскільки апеляційна скарга містить тільки доводи щодо незгоди з оскаржуваним рішенням в частині задоволення позову до відповідача ПрАТ «УПСК», колегія суддів відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України переглядає рішення суду в частині позову до вказаного відповідача. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Яковенка Є.М., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.
Рішення суду в оскаржуваній частині зазначеним вимогам не відповідає, так як в ньому не зазначені всі встановлені під час розгляду справи обставини, які підтверджуються матеріалами справи та мають значення для вирішення справи, мотивувальна частина рішення в оскаржуваній частині не містить належного обґрунтування підстав задоволення позову до ПрАТ «УПСК», зокрема судом не надано взагалі ніякої оцінки доводам ПрАТ «УПСК» щодо застосування у розрахунку суми страхового відшкодування коефіцієнту фізичного зносу.
У зв`язку з цим рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині вирішення позову ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК», з ухваленням в цій частині нового рішення.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2017 року о 07:40 год було складено повідомлення про ДТП між водієм транспортного засобу Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та водієм транспортного засобу Hyunday I30, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 . В повідомленні зазначено, що ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні ДТП. Цивільна відповідальність останнього застрахована у ПрАТ «УПСК» (а. с. 10 т. 1).
ОСОБА_1 є власником автомобіля Hyunday I30, д.н.з. НОМЕР_1 (а. с. 26 т. 1).
20 липня 2017 року у Сумському обласному ПрАТ «УПСК» зареєстровано повідомлення №684 про вказане ДТП, в якому також зазначено перелік пошкоджень транспортного засобу та їх опис (а. с. 11 т. 1).
Згідно акту огляду транспортного засобу від 20 липня 2017 року виявлені такі пошкодження на транспортному засобі Hyunday I30, д.н.з. НОМЕР_1 : крило переднє ліве - пошкодження ЛФП, вм`ятина; ліве дзеркало заднього виду - пошкодження ЛФП; ліва передня дверка – пошкодження ЛФП, вм`ятина; ліва задня дверка – пошкодження ЛФП; заднє ліве крило – пошкодження ЛФП; лівий поріг – пошкодження ЛФП; лівий передній бризговик – відірваний; повторювач повороту – подряпина (поліровка); лівий ковпак колеса – подряпини, деформація, пошкодження поверхні (а. с. 13т. 1).
У ремонтній калькуляції від 24 липня 2017 року вказано, що загальна вартість ремонту з ПДВ складає 24 199,40 грн (а.с.14-19 т.1).
29 серпня 2017 року до ПрАТ «УПСК» надійшла заява ОСОБА_1 про страхове відшкодування, оплату якого він просив здійснити на його особистий рахунок (а. с. 131 т. 1).
Згідно платіжного доручення №1115 від 11 вересня 2017 року та довідки №151 від 05 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль в розмірі 14 164,62 грн (а. с. 21, 132 т. 1).
Згідно полісу №АІ/9882349 від 25 серпня 2016 року, ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність як власника наземного транспортного засобу у ПрАТ «УПСК» Сумське ОУ, за яким страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 грн, франшиза - нуль (а. с. 89 т. 1).
Відповідно до страхового акту №ОЦ/039/000/17/0068 від 08 вересня 2017 року, розмір страхового відшкодування ПрАТ «УПСК» визначений в сумі 14 164,62 грн. При визначенні розміру страхового відшкодування застосовано коефіцієнт фізичного зносу 0,4804 (а. с. 51 т. 1).
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року (далі Закон №1961-IV), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону №1961-IVвстановлено правило, згідно якого при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону №1961-IVпередбачено обов`язки страховика: у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Між сторонами виник спір з приводу розміру матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу страховиком. 
Положеннями пункту 36.2 ст. 36 вказаного Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Здійснюючи розрахунок суми страхового відшкодування ПрАТ «УПСК» застосував коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу (0,4804). При цьому, у відзиві на позов (а. с. 223-228 т. 1) відповідач посилається на те, що, хоча рік випуску автомобіля позивача 2014 рік і в цьому випадку згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 21 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у ред. наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) (далі – Методика) значення Ез (зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років, але винятком стосовно використання зазначених вимог є, якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації (п. 7.38, 7.39 Методики). 
Відповідач посилається на те, що під час складання акту опису транспортного засобу, проводилась фотозйомка пошкоджень, з якої вбачається, що лівий поріг пошкодженого транспортного засобу має деформацію, яка не могла утворитися внаслідок ДТП, що мала місце 20 липня 2017 року.
Колегія суддів вважає такі доводи відповідача припущенням, оскільки належними та допустимими доказами не доведено факту того, що деформація лівого порогу автомобіля відбулася за інших обставин та до ДТП, яка мала місце 20 липня 2017 року. З фото, доданих до Акту огляду транспортного засобу візуально неможливо встановити період виникнення деформації лівого порогу автомобіля та за яких обставин виникло це пошкодження.
До того ж, описуючи виявлені пошкодження транспортного засобу Hyunday I30, д.н.з. НОМЕР_1 , представник страховика не зазначив будь-якої інформації у графі Акту огляду транспортного засобу від 20 липня 2017 року «Пошкодження, які не пов`язані з цим ДТП». Пошкодження лівого порогу автомобіля зазначено в акті в переліку пошкоджень, що утворились внаслідок ДТП 20 липня 2017 року (а. с. 13 т. 1). В ремонтній калькуляції, при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля, коефіцієнт фізичного зносу експертом не застосовувався. 
Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до п. 34.1., 34.2. ст. 34 Закону №1961-IVстраховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
З матеріалів справи вбачається, що пошкоджений транспортний засіб був оглянутий представником страховика 20 липня 2017 року, тобто в день ДТП.
Згідно п. 4.3., 4.6. Методики, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. Усі дані, наведені у звіті (акті) про оцінку або у висновку експерта (експертного дослідження), зазначаються з посиланням на джерело їх отримання. Джерела інформації повинні бути актуальними, тобто відповідати даті оцінки.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи взагалі відсутній звіт про оцінку автомобіля Hyunday I30, д.н.з. НОМЕР_1 , та не зрозуміло на підставі яких вихідних даних був зроблений розрахунок коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу, який розраховується за формулою Ез=1-(С:Цн), де С – це ринкова вартість, а Цн – це ціна нового КТЗ. 
Враховуючи, що на час ДТП строк експлуатації автомобіля позивача не перевищував 7 років, а відповідач не довів належними доказами, що вказаний автомобіль мав пошкодження у вигляді деформації лівого порогу до ДТП 20 липня 2017 року, колегія суддів відхиляє доводи ПрАТ «УПСК» щодо наявності підстав для застосування при обрахунку розміру матеріальної шкоди коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу.
Отже, розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 як різниця між вартістю відновлювального ремонту (20166,17 грн з урахуванням ПДВ) та виплаченою частиною страхового відшкодування (14 164,62 грн), складає 6 001,55 грн (20 166,17 – 14 164,62). 
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК» про стягнення різниці між сумою відновлювального ремонту та виплаченою сумою страхового відшкодування.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; ст. 376 ч. 1 п. п. 1, 4; 381-382 ЦПК України, суд – 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»задовольнити частково.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 лютого 2019 року скасувати в частині вирішення позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та ухвалити в цій частині нове рішення.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»на користь ОСОБА_1  6 001 (шість тисяч одну) гривню 55 копійок у якості різниці між сумою відновлювального ремонту та виплаченою сумою страхового відшкодування.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Повний текст судового рішення складено 12 червня 2020 року. 

Головуючий:                                                 Т.А. Левченко 

Судді :                                                                О.І. Собина

                                                                               С.Г. Хвостик