УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 червня 2020 року
м. Київ
справа № 761/7897/18
провадження № 51-2478ск20
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 розглянувши клопотаннязахисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про зупинення виконання вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року та ухвали Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, 
встановив:
За За вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75 цього Кодексу ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. При цьому вирок у частині позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортними засобами підлягає реальному виконанню. 
Київський апеляційний суд ухвалою від 24 лютого 2020 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_3 без змін. 
Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями захисник ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.
Верховний Суд ухвалою від 27 травня 2020 року залишив касаційну скаргу захисника без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) і надав семиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
На виконання ухвали Верховного Суду захисник повторно звернувся до суду касаційної інстанції.
Ухвалами Верховного Суду від 11 червня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою засудженого та витребувано з Шевченківського районного суду м. Києва матеріали кримінального провадження № 761/7897/18.
Звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою, захисник порушував питання про зупинення виконання постановлених стосовно ОСОБА_3 судових рішень до розгляду касаційним судом його скарги по суті, обґрунтовуючи таку вимогу тим, що оскільки засуджений працює водієм, то позбавлення його права керування транспортними засобами, поставить у скрутне матеріальне становище його родину. 
Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 430 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття касаційного провадження без виклику сторін кримінального провадження, вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Однак суддя, перевіривши вищевказане клопотання, не вбачає підстав для його задоволення, оскільки наведене захисником обґрунтування не є таким, що з необхідністю вимагає зупинення виконання вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року та ухвали Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, які постановлені стосовно засудженого ОСОБА_3 , а відкриття касаційного провадження не є безумовною підставою для зупинення виконання судових рішень.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 430 КПК України, суддя, 
постановив:
Залишити без задоволення клопотання захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про зупинення виконання вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року та ухвали Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Суддя
 
ОСОБА_1