ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 травня 2020 року           справа №200/14762/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 200/14762/19-а (головуючий суддя І інстанції - Чучко В.М., складене у повному обсязі 17 лютого 2020 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                      УСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив: визнати неправомірними дії відповідача в частині не зарахування позивачу в наказі №293 о/с від 24.07.2019 про звільнення до календарної вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 07.04.2014 до 06.11.2015 та з 07.11.2015 до 30.04.2018 - 1 місяць за 3 місяці; зобов`язати відповідача обчислити позивачу вислугу років з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМУ «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393, та внести зміни до наказу № 293 о/с від 24.07.2019 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу), з зарахуванням вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 07.04.2014 до 06.11.2015 та з 07.11.2015 до 30.04.2018 - 1 місяць за 3 місяці.
Позов обґрунтований тим, що з 24.07.2019 року позивач звільнений з органів внутрішніх справ України згідно наказу ГУНП в Донецькій області №293 о/с від 24.07.2019 року через хворобу. Довідкою від 25.06.2019 року №2676/12/03-2019 підтверджено, що позивач в період з 07.04.2014 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 30.04.2018 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, загальний час участі складає 4 роки 0 місяців 23 дні. З урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, до вислуги років для призначення пенсії зараховується в трикратному розмірі і дорівнює 12 років 1 місяць 16 днів. Однак, при звільненні зі служби в поліції та розрахунку вислуги років відповідачем не було включено до вислуги років час прийняття участі в антитерористичній операції. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, та такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю. 
Не погодившись із таким судовим рішенням, позивачем подана апеляційна скарга, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що справа розглянута не всебічно, судове рішення не обґрунтоване та незаконне. Звертає увагу суду, що обґрунтовуючи рішення суд послався на п. «а» пункту 3 Порядку №393. Зазначає, що законодавець не передбачав участь «безпосередньо», але відмовляючи у задоволенні вимог суд керувався саме «безпосередньо». 
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 року в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 24.07.2019 року № 293 о/с з 24 липня 2019 року позивача звільнено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції). Станом на день звільнення стаж служби в поліції вислуга років у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає 18 років 11 місяців 10 днів; у пільговому обчисленні 29 років 07 місяців 21 день (а.с.8-12).
Відповідно довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25.06.2019 року № 2676/12/03-2019, в період з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року по 30.04.2018 року майор поліції ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області. Періоди перебування у відпустках та на лікарняних під час проведення антитерористичної операції (07.04.2014-30.04.2018) не входять до нарахування пільгової вислуги років (а.с. 13).
Відповідно довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 11.01.2020 року №111/12/03-2020, за даними обліків УКЗ ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_1 в період часу з 07.04.2014 по 30.04.2018 перебував у чергових відпустках:
- відповідно до наказу ГУМВС України в Донецькій області від 07.05.2014 №7 о/с, перебував в відпустці за 2014 рік з 26.04.2014 до 01.06.2014;
- відповідно до наказу ГУМВС України в Донецькій області від 07.10.2015 №110 о/с, перебував в відпустці за 2015 рік з 25.09.2015 до 04.10.2015;
- відповідно до наказу ГУНП України в Донецькій області від 30.11.2016 №392 о/с, перебував в відпустці за 2016 рік з 08.12.2016 до 07.01.2017;
- відповідно до наказу ГУНП України в Донецькій області від 18.12.2017 №601 о/с, перебував в відпустці за 2017 рік з 19.12.2017 до 20.01.2018.
Згідно обліків ВПС УКЗ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 перебував на лікарняному:
- з 22.05.2015 по 24.05.2015 року, лікарня з поліклінікою ГУМВС України в Донецькій області;
- з 23.07.2015 по 05.08.2015 року, лікарня з поліклінікою ГУМВС України в Донецькій області;
- з 06.08.2015 по 24.08.2015 року, лікарня з поліклінікою ГУМВС України в Донецькій області;
- з 09.02.2018 по 26.02.2018 року, ТОВ Медичний центр «Адастра».
Періоди перебування у відпустках та на лікарняних під час проведення антитерористичної операції (07.04.2014-30.04.2018) не входять до нарахування пільгового стажу про призначення пенсії (а.с. 27, 49).
Згідно розрахунку вислуги років для призначення пенсії, до вислуги років у пільговому обчислені зараховані наступні періоди: з 07.04.2014 по 26.04.2014, з 02.06.2014 по 22.05.2015, з 25.05.2015 по 23.07.2015, з 25.08.2015 по 25.09.2015, з 05.10.2015 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 26.08.2016, з 26.08.2016 по 08.12.2016, з 08.01.2017 по 30.10.2017, з 30.10.2017 по 19.12.2017, з 21.01.2018 по 09.02.2018, з 27.02.2018 по 01.05.2018 (а.с. 28-35, 45-48).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що позивач в період залучення до участі в антитерористичній операції з 07.04.2014 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 30.04.2018 перебував у відпустках та на лікарняних, тому до його вислуги років у пільговому обчисленні правомірно зараховані періоди саме безпосередньої участі в антитерористичній операції.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.
Відповідно до п. 2 частини першої статті 77 Закону Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580), поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
Пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року до 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.
Згідно пункту «б» цієї ж статті пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 12 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Обчислення вислуги років поліцейських здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року №393 (далі Порядок № 393).
Так, згідно абзацу першого пункту 1 Порядку № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; служба в Національній поліції.
Підпунктом «а» пункту 3 Порядку №393 визначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.
Матеріали справи свідчать, що довідкою ГУНП в Донецькій області від 25.06.2019 № 2676/12/03-2019 підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 07.04.2014 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 30.04.2018 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області (а.с. 13).
Відповідно до розрахунку вислуги років до вислуги років у пільговому обчислені зараховані наступні періоди: з 07.04.2014 по 26.04.2014, з 02.06.2014 по 22.05.2015, з 25.05.2015 по 23.07.2015, з 25.08.2015 по 25.09.2015, з 05.10.2015 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 26.08.2016, з 26.08.2016 по 08.12.2016, з 08.01.2017 по 30.10.2017, з 30.10.2017 по 19.12.2017, з 21.01.2018 по 09.02.2018, з 27.02.2018 по 01.05.2018 (а.с. 28-35, 45-48).
Довідкою Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 11.01.2020 року №111/12/03-2020 підтверджується, що позивач перебував у чергових відпустках: з 26.04.2014 до 01.06.2014; з 25.09.2015 до 04.10.2015; з 08.12.2016 до 07.01.2017; з 19.12.2017 до 20.01.2018 та на лікарняному: з 22.05.2015 по 24.05.2015 року; з 23.07.2015 по 05.08.2015 року; з 06.08.2015 по 24.08.2015 року; з 09.02.2018 по 26.02.2018 року (а.с. 27, 49).
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем надано належне обґрунтування не зарахування певних періодів, визначених в довідці від 25.06.2019 № 2676/12/03-2019, до вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії особі, з урахуванням днів відпустки та перебування на лікарняному, під час яких позивач не брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області.
Доводи апелянта стосовно того, що законодавець не передбачав участь «безпосередньо» є неприйнятною, оскільки Порядком № 393 передбачено зарахування на пільгових умовах саме час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції. 
За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення в цій частині є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, - 

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 200/14762/19-а залишити без змін.
Повний текст постанови складений 26 травня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, але не менше строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення короновірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий суддя                                                                                     Л.В. Ястребова

Судді                                                                                                                        І.Д. Компанієць

                                                                                                                                   І.В. Сіваченко