УХВАЛА

01 червня 2020 року 
Київ
справа №826/2686/18
адміністративне провадження №К/9901/13451/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Смоковича М.І., 
перевірив касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2020 року  у справі № 826/2686/18 за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - Національний банк України про визнання протиправними та скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02 січня 2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 169 634,78 грн. по виконавчому провадженню №34181903;
-       визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02 січня 2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 320 540,15 грн. по виконавчому провадженню №34182467.
Суд першої інстанції відкрив провадження у справі №826/2686/18, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. 

25 червня 2018 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02 січня 2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 169      634,78 грн. по виконавчому провадженню № 34181903.
Визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02 січня 2018 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 320      540,15 грн. по виконавчому провадженню № 34182467.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 25 травня 2020 року.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Предметом розгляду даної справи є визнання протиправними та скасування постанов відповідача про стягнення виконавчого збору у двох виконавчих провадженнях № 34181903 і № 34182467.
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний позивачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не доведено, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ, тому враховуючи приписи частини третьої статті 333 КАС України у відкритті провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 287, частиною третьою статті 333 КАС України, Суд 

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2020 року  у справі № 826/2686/18 за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - Національний банк України про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н. В. Шевцова          

Судді                                                                                                     Н.А. Данилевич

          М. І. Смокович