КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
03 червня 2020 року
 
справа 379/1045/19
                                         
провадження № 22-ц/824/2369/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,
при секретарі: Русинчук І.І.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач - Чернинська сільська рада  Таращанського району Київської області
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві  цивільну  справу  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 11 жовтня 2019 року ухваленого під головуванням судді Потеряйко С.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернинської сільської ради  Таращанського району Київської області про визнання права на спадщину за законом,
 
В С Т А Н О В И В :
 
В липні 2019 року   ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання права власності на спадщину за законом.
Рішенням  Таращанського районного суду Київської області від 11 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про встановлення факту належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області та визнання права власності за законом на вказану земельну ділянку відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове  про задоволення позову.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що  судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам наданих позивачем. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що  ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а тому останній мав право на земельну ділянку. Позивач як спадкоємець за законом, після смерті ОСОБА_2 , заявила про визнання права власності  на  земельну ділянку.
В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив проводити розгляд справи за його відсутності.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із недоведеності тих обставин, що за життя ОСОБА_2 набув права власності на земельну ділянку в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області у встановленому законом порядку.
Колегія суддів погоджується із висновком суду виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видане 19.10.2018 року Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області, запис за № 147).
На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , грошові вклади.
Приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Овраменко Л.В. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна спадкодавця, а саме на: 1/2 частину у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06.12.2011 року Козар В.І. приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, за реєстром № 3307 та зареєстрованого 22.12.2011 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» за реєстром № 50, записаного у реєстрову книгу № 18808 (реєстраційний номер: 35258472), та на грошові вклади.
Наказом ГУ Держгеокадастру у Київській області від 19.07.2018 ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.
Із довідки ГУ Держгеокадастру у Київській області від 13.08.2018 вбачається, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту с.Чернин Таращанського району Київської області в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, що відводиться у власність громадянину ОСОБА_2 , відноситься до земель запасу.
Постановою від 01.06.2019 року приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Овраменко Л.В., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована в межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.
Відповідно до змісту ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просила встановити факт належності ОСОБА_2 права на земельну ділянку та визнати за позивачем право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 .
На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано Наказ та Довідку видані Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області.
Відповідно до Наказу  Головного управління Держгеокадастру у Київській області  ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, орієнтований розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням  - для ведення особистого селянського господарства.
Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру,  виданої ОСОБА_4 , земельна ділянка для ведення селянського господарства, орієнтованою площею 2,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Чернин Таращанського району Київської області в адміністративних межах  Чернинської сільської ради, що відводиться у власність громадянину ОСОБА_2 , відноситься до земель запасу.
Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру  грошова оцінка 1,0000 га ріллі по Київській області станом на 01.01.2019 року становить 26531,00 грн.
Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Таким чином, надані позивачем докази не свідчать про набуття права власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_2 відповідно до законодавства.
Інших доказів на підтвердження оформлення права власності не надано. 
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_2 за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку, тому вона не є об`єктом спадкування, відповідно відсутні правові підстави для визнання за позивачкою права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. 
           Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності рішення суду положенням ст. 265 ЦПК України колегія суддів відхиляє, оскільки судом з`ясовано всі обставини у справі, надано оцінку наданим позивачем доказам, норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.
           Посилання позивача на роз`яснення суду звернутися позивачу до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину спростовується змістом рішення,  у якому вказані норми права, що передбачають отримання земельної ділянки у власність в порядку спадкування,  надана оцінка доказам, в тому числі судом врахована постанова від 01.06.2019 року приватного  нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Овраменко Л.В., якою ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку.
          Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду 11 жовтня 2019 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
           Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 380 ЦПК України, суд
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
            Апеляційну  скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Таращанського районного суду Київської області від 11 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови виготовлено 11 червня 2020 року.
 
            Суддя-доповідач                                                                    
 
            Судді