УХВАЛА

26 березня 2020 року
м. Київ
справа №640/5675/19
адміністративне провадження №К/9901/6369/20
Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду:
судді - доповідача Саприкіної І. В.,
суддів - Єзерова А. А., Чиркіна С. М.,
перевіривши касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24  жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29  січня 2020  року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд - плюс», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (далі - ТОВ «Укрбуд Девелопмент») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України), за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд - плюс» (далі - ТОВ «Спецбуд - плюс»), у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення ДАБІ України від 05  грудня 2018  року №  ІУ173183390405 про відмову у видачі сертифіката ТОВ «Укрбуд Девелопмент» на об`єкт «Завершення будівництва житлово-офісного комплексу (Будинок №  1, Будинок №  2) між вулицями Микільсько - Слобідська та Броварським проспектом в Дарницькому районі міста Києва»;
- зобов`язати ДАБІ України виготовити та видати ТОВ «Укрбуд Девелопмент» сертифікат на об`єкт «Завершення будівництва житлово-офісного комплексу (Будинок №  1, Будинок №  2) між вулицями Микільсько-Слобідська та Броварським проспектом в Дарницькому районі міста Києва»;
- зобов`язати ДАБІ України внести відомості про видачу сертифіката ТОВ «Укрбуд Девелопмент» на об`єкт «Завершення будівництва житлово-офісного комплексу (Будинок №  1, Будинок №  2) між вулицями Микільсько-Слобідська та Броварським проспектом в Дарницькому районі міста Києва» до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 24  жовтня 2019  року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29  січня 2020  року, позов задовольнив частково.
Визнав протиправним і скасував рішення ДАБІ України від 05  грудня 2018  року №  IV  173183390405 про відмову у видачі сертифікату ТОВ «Укрбуд Девелопмент» на об`єкт «Завершення будівництва житлово-офісного комплексу (Будинок №  1, Будинок №  2) між вулицями Микільсько-Слобідська та Броварським проспектом в Дніпровському районі м.  Києва».
Зобов`язав ДАБІ України повторно розглянути заяву ТОВ «Укрбуд Девелопмент» про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката щодо об`єкта «Завершення будівництва житлово-офісного комплексу (Будинок №  1, Будинок №  2) між вулицями Микільсько-Слобідська та Броварським проспектом в Дарницькому районі міста Києва» з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Не погодившись з такими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, 04  березня 2020  року відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить, зокрема, поновити строк касаційного оскарження, скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24  жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29  січня 2020  року і відмовити у задоволенні позову. 
Разом з цим, суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам ст.  329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на таке.
Частинами 1, 3 ст. 55 КАС України визначено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Відповідно до підп. 19 п. 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №  2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підп.  11 п. 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.
30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02 червня 2016 року №1401-VIII.
Підп. 11 п. 16-1 "Перехідні положення" Конституції України передбачено, що з 01  січня 2017  року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.
Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01  січня 2020  року.
Касаційну скаргу підписано представником ДАБІ України Ю.  Бездолею.
Однак, документи, що свідчать про те, що Ю.  Бездоля є особою, яка діє відповідно до статуту, положення чи іншого акта, на підставі якого вона здійснює представництво юридичної особи у порядку її самопредставництва, до суду не надані.
Відомості про те, що Ю.  Бездоля має статус адвоката, У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні.
Крім того, згідно інформації з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців керівником ДАБІ України є Васильченко  Ю.  М. 
Виходячи з того, що касаційна скарга не містить документів, що надають право Ю.  Бездолі діяти в порядку самопредставництва суб`єкта владних повноважень, а сама касаційна скарга не підписана особою, право підпису якої чітко визначене у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракту), касаційну скаргу ДАБІ України слід залишити без руху та установити строк для усунення її недоліку шляхом надання касаційної скарги, що підписана уповноваженою на те особою.
Крім того, відповідно до ч.  1 ст.  329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною 2 ст.  329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
У касаційній скарзі ДАБІ України просить поновити строк касаційного оскарження, зазначивши, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції ними отримано 04  березня 2020  року. 
Однак, ані копія поштового конверту Шостого апеляційного адміністративного суду, яким була надіслана оскаржувана постанова апеляційного суду, ані копія супровідного листа апеляційного суду до суду не надані.
З огляду на викладене, скаржнику необхідно надати докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку касаційного оскарження.
Відповідно до абзацу 1 ч.  4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч.  2 ст.  330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (…).
Отже, касаційна скарга на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також на постанову апеляційного суду має містити обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно ст. 328 цього Кодексу.
Крім цього, відповідно до ч.  4 ст.  330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.
Усупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року №  3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №  3674-VI).
За змістом підп.  3 п.  3 ч.  2 ст.  4 Закону №  3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом у 2019 році та заявив дві позовні вимоги немайнового характеру.
Відповідно до підп. 2 п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України від 23  листопада 2018  року №  2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що станом на 01  січня 2019  року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1  тис. 921 грн.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 7  684,  00  грн (200% від 3  842,  00  грн).
Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст.  330 цього Кодексу, застосовуються положення ст.  169 КАС  України.
Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги ДАБІ України необхідно сплатити судовий збір у розмірі 7 тис. 684  грн за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір» (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (дата оскаржуваного рішення), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір, надати відповідні докази, підтверджуючі поважність причин пропуску строку касаційного оскарження, та зазначити підстави касаційного оскарження згідно ст. 328 КАС України.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.  1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Ураховуючи викладене та керуючись ст.  169, 328, 329, 330, 332 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24  жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29  січня 2020  року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбуд - плюс», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Надати Державній архітектурно-будівельній інспекції України строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                І.  В.  Саприкіна
Судді                                                                                                    А.  А.  Єзеров
                                                                                                    С.  М.  Чиркін