ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року

м. Харків

справа № 641/9749/19

провадження № 22-ц/818/2442/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.

суддів: Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: Державна казначейська служба України, прокуратура Харківської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до Державної казначейської служби України, Прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними рішеннями та протиправною тривалою бездіяльністю посадових осіб прокуратури Харківської області 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року у складі судді Чайка І.В., -
в с т а н о в и в :
26 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Державної казначейської служби України, прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди в розмірі 504000,00 грн, спричиненої незаконними рішеннями та протиправною тривалою бездіяльністю посадових осіб прокуратури Харківської області при проведенні досудового розслідування кримінального провадження № НОМЕР_1 від 16.08.2019 року за ч.2 ст. 382 КК України
Позов мотивовано тим, що в результаті бездіяльності та прийняття незаконних рішень посадовими особами прокуратури Харківської області при розслідуванні вказаного кримінального провадження, які полягають у винесенні надуманих та незаконних процесуальних рішень, змушували позивача постійно на протязі 2018-2019 років звертатися до суду за захистом своїх прав із скаргами на бездіяльність, протиправність дій та незаконність рішень посадових осіб прокуратури Харківської області. 
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам Європейської конвенції, спрямовані на забезпечення судового захисту його прав та свобод, рішення суду не ґрунтується на принципах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, судом надано перевагу відповідачу , протиправна поведінка та незаконність численних рішень посадових осіб відповідача встановлена судом і не потребує доказу.
У відзиві на апеляційну скаргу прокуратура Харківської області просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відзив мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з його недоведеністю, оскільки позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Залишаючи без задоволення позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підстав, передбачених законом, для задоволення позову не має, оскільки позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку він посилається. Сам факт невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, закриття кримінального провадження та його довготривале розслідування, та подальше його скасування, не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди та не вказує на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади
Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Так, судовим розглядом встановлено, що відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.03.2018 року, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 23.03.2018 року , було задоволено та зобов`язано посадових осіб прокуратури Харківської області внести відомості до ЄРДР про вчинені кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 23.03.2018 ( а.с. 21).
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.06.2018 року, у заяві прокурора організаційно-методичного відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури старшого радника юстиції - Мовчан К. про роз`яснення ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.03.2018 року, відмовлено ( а.с.15)
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12.07.2018 року залишено без змін ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.06.2018 року про відмову у задоволені заяви прокурора ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали слідчого судді від 30.03.2018 року по справі № 646/1785/18, провадження № 646/1836/2018 ( а.с.13).
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.08.2018 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 23.07.2018 року задоволено та зобов`язано компетентних осіб прокуратури Харківської області внести відповідні відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 23.07.2018 ( а.с. 14).
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.10.2018 року скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу управління прокуратури Харківської області Малінка В.Є. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 420182200000000939 від 16.08.2018 року задоволено та вказану постанову скасовано ( а.с. 20).
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.11.2018 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу управління прокуратури Харківської області Малінка В.Є. від 10.10.2018 року про відмову у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження № 420182200000000939 від 16.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст. 382 КК України та цю постанову скасовано ( а.с. 19).
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.12.2018 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу управління прокуратури Харківської області Малінка В.Є. від 20.11.2018 року про закриття кримінального провадження № 420182200000000939 від 16.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України та вказану постанову слідчого скасовано, Матеріали кримінального провадження № 420182200000000939 від 16.08.2018 року повернуті прокурору Харківської області для відновлення досудового розслідування, із зазначенням про необхідність усунення неповноти досудового розслідування та недоліків, що викладені в мотивувальній частині цієї ухвали ( а.с. 16-18).
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.05.2019 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу управління прокуратури Харківської області Малінка В.Є. від 18.01.2019 року про закриття кримінального провадження № 420182200000000939 від 16.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України та цю постанову слідчого скасовано. Проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального № 420182200000000939 від 16.08.2018 року продовжено ( а.с.27-29).
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.11.2019 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу управління прокуратури Харківської області Малінка В.Є. від 20.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 420182200000000939 від 16.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України та вказану постанову скасовано. Матеріали кримінального провадження № 420182200000000939 від 16.08.2018 року повернуті прокурору Харківської області для відновлення досудового розслідування, із зазначенням необхідності усунення неповноти досудового розслідування та недоліків, що викладені в мотивувальній частині цієї ухвали ( а.с. 22-26).
Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що незаконні рішення свідчать про неправомірну бездіяльність посадових осіб прокуратури Харківської області при розслідуванні злочину щодо умисного невиконання судового рішення та надання завідомо неправдивих показань. Дії посадових осіб прокуратури Харківської області змушують його страждати від їх надуманих (незаконних) процесуальних рішень, він змушений захищати свої законні інтереси лише в судовому порядку. Позивач зазначає, що внаслідок тривалої протиправної бездіяльності та чисельних незаконних процесуальних рішень посадових осіб прокуратури Харківської області йому спричинена моральна шкода, розмір якої він оцінює в 504 000 грн.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Позивач пов`язує завдання йому моральних страждань із бездіяльністю посадових осіб прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 23.03.2018 року та неналежним здійсненням старшим слідчим прокуратури Харківської області Малінка В.Є. розслідування кримінального провадження № 42018220000000930 від 16.08.2018.
Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною шостою статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.
Відповідно до статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Так, свої вимоги про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 обґрунтовував бездіяльністю посадових осіб прокуратури Харківської області, в тому числі старшого слідчого прокуратури, вважаючи незаконними процесуальні рішення слідчого прокуратури Харківської області з огляду на їх скасування слідчими суддями.
Однак вказана обставина не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Такі процесуальні рішення, на які посилався позивач, та розцінені ним як бездіяльність, інше визначення слідчим обсягу і характеру дії при перевірці заяви про скоєння злочину, є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування.
Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.
Ухвали слідчих суддів Червонозаводського районного суду міста Харкова про задоволення скарг ОСОБА_1 на постанови слідчого свідчать про реалізацію ним передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України, як це помилково вважає ОСОБА_1 , акцентуючи свої доводи на власному визначенні змісту частини 6 статті 1176 ЦК України.
Позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому працівниками прокуратури Харківської області моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Таким чином, правові підстави для застосування норм статей 1173, 1174, 1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 641/2328/17.
Матеріали справи не містять доказів про те, що посадовими особами органу прокуратури вчинено будь-які протиправні дії стосовно ОСОБА_1 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №.42018220000000930.
         Також матеріали справи не містять як висновків компетентних органів прокуратури вищого рівня відповідно до вимог ст. 308 КПК України так і судових рішень щодо недотримання слідчим, прокурором розумних строків, і якими б встановлено факт невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків під час досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, та притягнення цих осіб до відповідальності, передбаченої чинним законодавством.
Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження душевних страждань, яких він міг зазнати у зв`язку з процесуальними рішення слідчого, тому правові підстави, передбачені статтями 1174, 1176 ЦК України, для відшкодування моральної шкоди відсутні. 
Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну каргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:                                                                         О.В. Маміна

Судді:                                                                               І.В. Бурлака

                                                                       Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення складено 05 травня 2020 року.