ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/222/19  Номер провадження 22-ц/814/1261/20	Головуючий у 1-й інстанції Куц Т. О.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:        
Головуючого судді: Панченка О.О.
Суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 лютого 2020 року, у складі головуючого судді Куц Т.О., дата виготовлення повного тексту ухвали 17 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа – виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою. 
В С Т А Н О В И В :
       ОПИСОВА ЧАСТИНА
       Рух справи в суді першої інстанції
       В лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_1 .
Просив встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до висновку експерта №1/4-19 від 06.02.2019 року, а саме: 
Із земельної ділянки площею 1000кв.м, виділити ОСОБА_2 в користування земельну ділянку площею 500кв.м. позначену на плані додатку № 1 відповідно до висновку експерта №1/4-19 жовтим кольором; а ОСОБА_1 , виділити земельну ділянку площею 500кв.м. позначену на плані додатку № 1 відповідно до висновку експерта № ј-19 зеленим кольором.
Із земельної ділянки площею 684кв.м. віднесеної до надлишків садибного місця виділити в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 342,0кв.м позначену на плані жовтим кольором зі штриховкою червоного кольору; а ОСОБА_1 виділити земельну ділянку площею 342,0кв.м позначену на плані зеленим кольором зі штриховкою червоного кольору.

03.02.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою в якій просив позов залишити без розгляду.        
       Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.02.2020 року заяву ОСОБА_3 , третя особа – виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою – задоволено, позов залишено без розгляду. 
       04.02.2020 року ОСОБА_1 надіслала до суду заяву про свою згоду на залишення позову без розгляду та стягнення компенсації здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Наголошуючи на завідомій безпідставності позову просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі 5000 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 лютого 2020 року в заяві ОСОБА_1 про стягнення компенсації здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача – відмовлено. 

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права, без повного дослідження всіх обставин справи, просила її скасувати та постановити нове рішення, яким її заяву про компенсацію судових витрат задовольнити.
Зазначала, що ОСОБА_2 було подано завідомо безпідставний позов, що є підставою для стягнення з нього витрат, які були понесені у зв`язку з розглядом справи.
Від  ОСОБА_2 надійшов відзив в якому останній просить ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 лютого 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи 
З матеріалів справи вбачається, що в лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.
Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 15.03.2019 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду, але розгляд неодноразово відкладався.
       03.02.2020 року від ОСОБА_2 надійшла заява в якій останній просив його позов до ОСОБА_1 , третя особа Виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою – залишити без розгляду. 
04.04.2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява з додатками про стягнення компенсації здійснених витрат які були пов`язані з розглядом справи.
04.02.2020 року ОСОБА_1 надіслала до суду заяву в якій зазначила, що не заперечує проти залишення позову без розгляду та просила задовольнити заяву про розподіл судових витрат.
       Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 04 лютого 2020 року заяву ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області - залишено без розгляду.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд виходив з того, що саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути кваліфіковано, як необґрунтованість дій позивача, оскільки це є його диспозитивним і суб`єктивним правом передбаченим ЦПК України та Конституцією України.
Разом з тим суд зазначив, що необґрунтованих чи недобросовісних дій позивача пов`язаних з поданням позову встановлено не було. 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права 
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 5 ст.142ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно роз`яснень викладених у п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.
Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Суд першої інстанції при постановленні ухвали про відмову у стягненні компенсації здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача, зазначив, що саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено, як необґрунтовані дії позивача, оскільки це його право, передбачене ЦПК України та Конституцією України.
Такі висновки суду є обґрунтованими, оскільки, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Разом з тим, відповідачкою не було доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були здійснені ним в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Єдине, на що посилається ОСОБА_1 в заяві про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи та в апеляційній скарзі - це те, що позивачем було пред`явлено безпідставний позов.
Згідно частини 9 статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.
Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:
- подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
- подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.
- подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.
- необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.
- укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Якщо подання скарги, позову, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, позовну заяву, клопотання.
Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.
До аналогічної позиції дійшов Верховний Суд в постанові від 26 вересня 2018 року справа № 148/312/16-ц.
За таких обставин, при вирішенні питання щодо стягнення з позивача судових витрат, відповідачем не доведено та не встановлено як в суді першої, так і апеляційної інстанції, наявності необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача. 
Отже, висновок суду першої інстанції про відмову у стягненні з позивача судових витрат відповідає вимогам закону. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи.
Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, ухваленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для її скасування.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.4 ч.1 ст.376, ст.ст. 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19.05.2020 року.

Головуючий суддя:                                                                        О.О. Панченко

Судді:                                                                                        Г.Л. Карпушин

                                                                                       В. П. Пікуль