Номер провадження: 33/813/296/20
Номер справи місцевого суду: 516/283/19 
Головуючий у першій інстанції Мислива Л. М. 
Доповідач Джулай О. Б.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі:
головуючий суддя Джулай О.Б.
за участю:
секретаря судового засідання Подуст Т.П.
захисника Дягілева В.В.
розглянувши апеляційну захисника Дягілева В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Теплодарського міського суду Одеської області, від 14 січня 2020 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, а також стягнутий судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Відповідно до оскарженої постанови судом першої інстанції було встановлено, що 10 листопада 2019 року о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в м. Теплодарі Одеської області, кооператив «Світанок», вул. Київська, 3, вживав алкоголь – горілку після дорожньої-транспортної пригоди за його участю. Таким, чином порушив п.2.10 (є) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною постановою суду захисник Дягілев В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вказану постанову суду вважає незаконною та необґрунтованою, так як вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, виходячи з нижченаведеного:
- протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог, передбачених статтею 256 КУпАП;
- при складанні протоколу було порушено Інструкцію «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
На підставі викладеного просить постанову судді Теплодарського міського суду Одеської області, від 14 січня 2020 року, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників судового розгляду. 
В судовому засіданні захисник Дягілев В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Звертав увагу суду, що ОСОБА_1 не надали можливість пройти обстеження на місці; огляд в медичному закладі відбувся після спливу 2-х годин; драгер не сертифікований; в протоколі не зазначено потерпілу особу.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону, суддею суду першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя суду першої інстанції, при визнанні вини ОСОБА_1 , послався на досліджені в судовому засіданні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД №269752 від 10.11.2019 року (а.с.3); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 166 від 10.11.2019 року (а.с.4); акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 166 від 10.11.2019 року (а.с.56-57); показання поліцейських, які були допитані в судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.11.2019 року(а.с.6).
Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у вживанні алкогольних напоїв після вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
Посилання захисника Дягілева В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на відсутність належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , суд розцінює як необґрунтовані та такі, що повністю спростовуються матеріалами провадження.
У судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що процесуальна форма та зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №269752 від 10.11.2019 року відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.
Твердження апеляційної скарги захисника Дягілева В.В. про не вживання алкоголю ОСОБА_1 , як до скоєння ДТП, так і після, суд апеляційної інстанції розцінює як необґрунтовані, оскільки, з огляду на письмові пояснення наданні ОСОБА_1 за фактом ДТП вбачається, що останній зазначав про вживання 150 грам горілки після ДТП. При цьому посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не надавались такі пояснення, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки зазначені письмові пояснення наявні в матеріалах справи, були наданні на ознайомлення та підписані ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та доповнень.(а.с.6)
Зазначену позицію апеляційний суд розцінює як спосіб захисту і намагання уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Разом з тим, вимогами п.2.10 (є) Правил дорожнього руху, порушення якого допустив ОСОБА_1  прямо встановлена заборона вживати без призначення медичного працівника алкоголь, наркотики, а також лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки) до проведення медичного огляду.
Крім того необґрунтованими та безпідставними є доводи викладені в апеляційній скарзі, з приводу того, що при складанні протоколу було порушено Інструкцію «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Так, з показань свідків ОСОБА_2  та ОСОБА_3 , які були допитані в суді першої інстанції вбачається, що працівниками патрульної поліції було запропоновано пройти медичний огляд на виявлення у водіїв транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на, що ОСОБА_1  погодився. Після чого  ОСОБА_1  за його згодою було доставлено до Біляївського ЦРЛ для проходження огляду на визначення стану сп`яніння.
Разом із тим, із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 166 від 10.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння та у нього виявлено 1,90% алкоголю.
Апеляційний суд приймає до уваги обставини, за яких стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення та те, що він, саме як водій транспортного засобу, який причетний до дорожньо-транспортної пригоди, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Апеляційний суд вважає, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не було встановлено порушень встановленого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.
Апеляційний суд вважає, що вказаний висновок відповідає вимогам чинної Інструкції та ст.266 КУпАП, складений в межах наданих повноважень, належним чином оформлений і містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд та результатів огляду, не містить істотних суперечностей мотивований, обґрунтований, підписаний лікарем та самим правопорушником без жодних зауважень.
Більше того, на запит суду КНП «Біляївська центральна районна лікарня» надала інформацію, що даною лікарнею використовується Алкотест 6510, а №01535 є порядковим номером виконаного дослідження цим Алкотестом. Як вбачається зі Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №684-ФХ від 15.04.2019р., яке є чинним до 15.04.2020р., також направленого за запитом суду КНП «Біляївська ЦРЛ», прилад для вимірювання концентрації алкоголю у видихуваному повітрі Alcotest 6510, зав. № ARAD-0179, виробник Drager Safety AG*Co.KGaA, Німеччина, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам експлуатаційної документації, абсолютна похибка: 0,05%, діапазон вимірювань: 0,00-5,00%.
Крім того, згідно з диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП, відповідальність передбачена не за перебування в стані сп`яніння, а за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. 
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вживанні алкогольних напоїв після вчинення ДТП при обставинах, встановлених постановою судді Теплодарського міського суду Одеської області, від 14 січня 2020 року, та порушенні ним вимог п. 2.10 є) ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Дягілева В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Теплодарського міського суду Одеської області, від 14 січня 2020 року, відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                О.Б. Джулай