ПОСТАНОВА 
Іменем України

12 березня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 401/2806/19
провадження № 22-ц/4809/451/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Черненка В.В.
        суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.
        секретар Гончар В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та адвоката Скрябіна Олексія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.12.2019 року, суддя Гармаш Т.І., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що його матір ОСОБА_3 та його батько ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб між ними розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по Канівському району Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №32 від 03.07.2009 року.
Позивач зазначив, що з 01.10.2018 року навчається в Університеті економіки у м. Бидгощ у Польщі, рівень стаціонарного навчання 1 ступеня, факультет туристичного бізнесу та відпочинку на комерційній основі, де термін навчання складає по 30.09.2021 рік. 
Позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_4 , який є його рідним батьком, не бере участі у витратах пов`язаних з оплатою навчання, вартість якого складає 4095 польських злотих, що відповідає 25 000 грн. на рік.
Витрати пов`язані з оплатою вартості його навчання в повному обсязі несе його мати, ОСОБА_3 , яка не в змозі самостійно його утримувати, тому він змушений звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.
Просив суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно , починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення ним навчання.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.12.2019 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема зазначено, що батьки повинні нести однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, а тому батько повинен також допомагати матеріально, а саме сплачувати грошові кошти на навчання. Відповідачем не надані відповідні документи на підтвердження того, що у нього є четверо дітей та дружина інвалід, а також не надано жодного доказу про отримуваний дохід
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22.01.2020 по справі відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12.02.2020 справу призначено до розгляду.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає   задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .(а.с.4).
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 25.11.2009 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 03 липня 2009 року. (а.с.11).
Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 25.05.2017 року, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.6).
Відповідно до довідки про продовження стаціонарного навчання іноземця, виданої Університетом економіки у м. Бидгощ, Польща, 23.08.2019 року, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був прийнятий на навчання з 01.10.2018 року до 30.09.2021 року, рівень стаціонарного навчання І ступеня, факультет - туристичний бізнес та відпочинок на комерційній основі та продовжує навчання на 1 курсі. Стаціонарне навчання розпочалося з 01.10.2018 року. (а.с.16-17).
Суд першої інстанції зазначив, що згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0078660 ОСОБА_6 , 14.09.1988 року, присвоєно ІІІ групу інвалідності терміном до 01.11.1921 року. (а.с.53).
Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення від 25.11.2019 року, ОСОБА_6 перебуває на обліку соціального захисту населення Кременчуцької райдержадміністрації та отримує допомогу, як малозабезпечена сім`я в період з 01.10.2019 року по 31.03.2020 рік. (а.с.54).
На підставі посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 30 травня 2016 року зі строком дії до 23 грудня 2026 року, виданого Управлінням соціального захисту населення райдержадміністрації, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_6 мають статус багатодітної сім`ї в зв`язку з чим мають пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей. (а.с.55).
Відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с.56-59). 
Суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано належні докази на підтвердження, що вартість щорічного навчання в Університеті економіки у м. Бидгощ, Польща, складає 25 000 грн. на рік.
Суд першої інстанції дійшов зазначив, що відповідач не має фінансової можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину на період навчання оскільки є батьком багатодітної сім`ї, сім`я відповідача має статус малозабезпеченої сім`ї, на його утриманні перебувають четверо малолітніх дітей та дружина, яка має інвалідність ІІІ групи.
Суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано належні та допустимі докази на підтвердження, що позивач потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. 
Суд першої інстанції приймаючи до уваги встановлені обставини дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 13  ЦПК України  суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених   нею  вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Доводи викладені в апеляційній скарзі, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до статті 199 СК України,  якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком позивача.
Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 25.05.2017 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.6). 
На час звернення у суд з позовом, позивач є повнолітнім і навчається в навчальному закладі - університет економіки у м.Бидгощ, Польща, факультет - туристичний бізнес та відпочинок на комерційній основі. Стаціонарне навчання розпочалося з 01.10.2018 року.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 виданого Рокитненською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області від 30.08.2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є подружжям. (а.с. 52)
Відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с.56-59). 
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 30 травня 2016 року зі строком дії до 23 грудня 2026 року, виданого Управлінням соціального захисту населення райдержадміністрації, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_6 мають статус багатодітної сім`ї в зв`язку з чим мають пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей. (а.с.55).
З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0078660 ОСОБА_6 , 14.09.1988 року, присвоєно ІІІ групу інвалідності терміном до 01.11.2021 року (а.с.53).
Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення від 25.11.2019 року, ОСОБА_6 перебуває на обліку соціального захисту населення Кременчуцької райдержадміністрації та отримує допомогу, як малозабезпечена сім`я в період з 01.10.2019 року по 31.03.2020 рік. (а.с.54).
З матеріалів справи вбачається, що докази на підтвердження матеріального стану позивача, а також матеріального стану відповідача сторонами по справі не подавались.
Приймаючи до уваги, встановлені обставини зокрема, що відповідач має статус  багатодітної сім`ї, перебуває на обліку соціального захисту населення Кременчуцької райдержадміністрації та отримує допомогу, як малозабезпечена сім`я в період з 01.10.2019 року по 31.03.2020 рік  суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач не має можливості надавати своєму повнолітньому сину матеріальну допомогу у зв`язку із продовженням навчання. 
Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції, так як не впливають на законність прийнятого рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Апеляційний суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону. 
Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 статті 375 ЦПК України залишається без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, 
                             
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   та адвоката Скрябіна Олексія Миколайовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.12.2019 року, залишити без змін.
Текст постанови складено 16.03.2020 року.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий 

Судді