Ухвала        
 
04 травня 2020 року
м. Київ
справа № 522/16774/15-ц
провадження № 61-2799св18    
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду Погрібного С. О. у справі за позовом ОСОБА_3 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про визнання недійсними розпоряджень, свідоцтва про право власності на житло та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2017 року, 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про визнання недійсними розпоряджень, свідоцтва про право власності на житло та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2016 року позов задоволено частково.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2016 року скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову в позові.
У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ               з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Одеської області                 від 09 листопада 2017 року, просив оскаржуване рішення скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                    від 05 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано із Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/16774/15-ц.
У лютому 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів на 29 квітня 2020 року.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 21 квітня 2020 року для розгляду цієї справи визначено суддю-доповідача Олійник А. С. та суддів, які входять до складу колегії:          Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Ступак О. В. (головуючий), Усика Г. І.
Суддя Погрібний С. О. заявив самовідвід у вказаній справі з підстав, визначених частиною другою статті 36 ЦПК України та частиною першою статті 37 ЦПК України, оскільки він брав участь у вирішенні цієї справи          в суді першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 року заяву судді    Погрібного С. О. про самовідвід у зазначеній справі задоволено. Відведено суддю Погрібного С. О. від участі у розгляді даної справи. Справу передано на автоматизований розподіл.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2020 року визначено склад колегії суддів для розгляду цієї справи - суддя-доповідач Олійник А. С., та судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Синельников Є. В., Ступак О. В. (головуючий), Усик Г. І.
До Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду Погрібного С. О.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду Погрібного С. О. визнано необґрунтованою. Заяву про відвід судді передано для вирішення   у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 -            ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду Погрібного С. О. розподілено судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Луспенику Д. Д.
Заява обґрунтована тим, що відповідно до статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Оскільки станом на 27 квітня 2020 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала про задоволення самовідводу судді Верховного Суду Погрібного С. О. відсутня, просить його заяву задовольнити.
У відповідності до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;  є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
За змістом частини восьмої статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід судді Верховного Суду Погрібного С. О. немає, оскільки ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 року вирішено питання щодо самовідводу судді Погрібного С. О. у зазначеній справі                 з підстав, передбачених частиною другою статті 36 ЦПК України та частиною першою статті 37 ЦПК України, а також здійснено її повторний автоматизований розподіл, яким визначено новий склад колегії суддів для розгляду цієї справи.
Керуючись статтями 33, 36, 37, 40 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду Погрібного С. О.            у справі за позовом ОСОБА_3 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про визнання недійсними розпоряджень, свідоцтва про право власності на житло та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2017 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          Д. Д. Луспеник