УХВАЛА

04 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/16270/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранець О.М. - головуючий, Кондратова І.Д., Студенець В.І. 
розглянувши матеріали касаційної скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області
на ухвалу Господарського суду міста Києва
у складі судді Кирилюк Т.Ю.
від 12.12.2019
та ухвалу Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Пономаренка Є.Ю., Дідиченко М.А., Поляк О.І.
від 24.02.2020
за позовом Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успіх м.  Біла Церква»
до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області
про стягнення 42  814,20 грн

ВСТАНОВИВ:
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області 30.03.2020 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 у справі №  910/16270/19.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 13.04.2020 визначено склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Стратієнко Л.В., Студенець В.І.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями у зв?язку з відпусткою судді Стратієнко Л.В., від 04.05.2020 визначений склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Кондратова І.Д., Студенець В.І.
Дослідивши матеріали касаційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
У частині оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 Верховний Суд виходить з такого.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №  910/16270/19 зустрічну позовну заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успіх м. Біла Церква» про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - повернуто заявнику на підставі частини 6 статті 180 ГПК України.
Оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у цій справі не була переглянута в апеляційному порядку.
Пунктом 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області подало касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2019, яка не переглянута в апеляційному порядку, це виключає перегляд такого судового рішення в касаційному порядку за касаційною скаргою відповідача і є підставою для відмови в прийнятті касаційної скарги в цій частині.
У поданій касаційній скарзі скаржник просить скасувати також ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 у справі №  910/16270/19, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №  910/16270/19.
У частині оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 Верховний Суд виходить з такого.
Статтею 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Згідно з частиною другою статті 293 ГПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України. 
Судом встановлено, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/16270/19 було    залишено без руху у зв`язку з неподанням апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/16270/19.
Також судом встановлено, що останнім днем строку оскарження в апеляційному порядку ухвали Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/16270/19 - є 23.12.2019 (оскільки 22.12.2019 - вихідний день).
Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області апеляційну скаргу подано 24.12.2019, що підтверджується штемпелем реєстрації вхідної кореспонденції Господарського суду міста Києва, тобто з пропуском встановленого частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України строку на апеляційне оскарження, без клопотання про поновлення цього строку.
Постановляючи ухвалу від 24.02.2020 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №  910/16270/19, яка є предметом оскарження, суд керувався пунктом 4 частини 1    статті 261 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо    скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Порядок вручення судових рішень встановлений статтею 242 ГПК України, згідно з пунктом 3 частини шостої якої, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
Апеляційним судом встановлено, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 у справі №910/16270/19 вручена Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області 08.02.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, підписане представником Горбоконь В.Ю., про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/16270/19 повернуто заявнику без розгляду, оскільки жодних документів, які б підтверджували повноваження Горбоконь  В.Ю. на представництво відповідача у даній справі, станом на момент звернення з клопотанням, апелянтом не надано.
Таким чином, на час прийняття ухвали Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 у справі №910/16270/19 недолік апеляційної скарги, зазначений в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020, не усунуто.
Відповідно до частини 1    статті 119 Господарського процесуального кодексу України    суд    за заявою учасника справи    поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції за відсутності клопотання скаржника був позбавлений можливості поновити пропущений апелянтом строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/16270/19.
У зв`язку з тим, що у встановлений строк з моменту отримання ухвали заявник не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції ухвалою від 24.02.2020 відмовив відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/16270/19.
Верховний Суд вважає, що судом апеляційної інстанції правильно застосовано пункт 4 частини 1 статті 263 шляхом відмови у відкритті апеляційного провадження у зв?язку з тим, що скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/16270/19.
Касаційний господарський суд також враховує, що, переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 «Справа «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, ЄСПЛ, § 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа «ZUBAC v. CROATIA» (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.
Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».
Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).
Для Верховного Суду правильне застосування Північним апеляційним судом норм права під час прийняття ухвали від 24.02.2020 у справі №  910/16270/19 є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. 
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 на підставі частини другої статті 293 ГПК України.
Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 у справі №  910/16270/19.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі , яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. Баранець
Судді                                                                                           І. Кондратова
                                                                                          В. Студенець