Номер провадження: 22-ц/813/5472/20 
Номер справи місцевого суду: 522/2114/17
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.
суддів: Погорєлової С.О., Князюка О.В.
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2019 року по цивільній справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року представник Моторно (транспортного) страхового бюро України звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу. 
Позовна заява мотивована тим, що 09 листопада 2015 року в м.Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів під керуванням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
На дату скоєння ДТП відповідач не мав договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
У лютому 2016 року власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 звернувся із заявою до МТСБУ про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП.
У квітні МТСБУ виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 10 722, 46 грн.
За таких обставин, МТСБУ вважає, що після проведення виплати потерпілій особі у нього виникло право зворотньої вимоги до ОСОБА_1 , у зв"язку з чим звернувся з цим позовом до суду. 
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 24 червня 2019 року позов МТСБУ задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму сплаченого відшкодування у розмірі 10 722, 46 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 600 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.    
Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:
     1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
     2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;
     3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон,  який   не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право зворотньої вимоги (регресу) до відповідача в розмірі виплаченого ним відшкодування.
Проте колегія суддів з таким висновком погодитися не може, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 09 листопада 2015 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВМW 328, д.н. НОМЕР_1 , по вул.Катерининській в м.Одесі, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції, вчинив зіткнення із автомобілем Geely, д.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.124 КУпАП.
Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275, 60 грн.
Згідно висновку № 17-11/2 про незалежну оцінку від 17 листопада 2015 року ціна відновлювального ремонту автомобіля Geely Maple, р.н. НОМЕР_2 з урахуванням ПДВ складає 15 243, 31 грн. Ціна відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного взносу складає 12 866, 96 грн. Ціна матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля в результаті ДТП складає 12 866, 96 грн.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 згідно полісу №АЕ/6343314 була застрахована в ТДВ СК „Альфа-Гарант" строком дії з 04.11.2015 року по 03.11.2016 р.
09 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а 17 лютого 2016 року із відповідною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП.
04 квітня 2016 року (платіжне доручення № 2515 рв) МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 10 722 грн 46 коп, відповідно до Наказу МТСБУ № 2515 від 01.04.2016 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих.
Матеріалами справи встановлено, що цивільна-правова відповідальність автомобіля ВМW 328, д.н. НОМЕР_3 на момент ДТП не застрахова. Власником автомобіля ВМW 328, д.н. НОМЕР_3 , на момент ДТП, була ОСОБА_3 . Згідно водійського посвідчення право керувати транспортним засобом дозволено ОСОБА_1 (а.с.49).
Відповідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи загального захворювання починаючи з 16 червня 2010 року довічно (а.с.48).
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП.
Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до пп. а п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі.
Відповідно до пп. г п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент вчинення ДТП), учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП транспортним засобом ВМW 328, д.н. НОМЕР_3 керував ОСОБА_1 у присутності його власника ОСОБА_3 , яка має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів 1 групи, та яка на підставі п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За таких обставнин, ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, у присутності його власника - інваліда 1 групи ОСОБА_3 , звільняється від відшкодування збитків від ДТП, винуватцем якої став. У такому разі, відшкодування проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом, без права, в даному випадку, на регресний позов.
Пунктом 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до п.38.2.5. ст.38 вказаного вище Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди.
Відповідно матеріалів справи, у ОСОБА_1 на момент ДТП були відсутні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, місце пригоди він не залишав та мав право на керування транспортним засобом.
Проте, суд першої інстанції на це уваги не звернув та помилково задовольнив позовні вимоги МТСБУ, вважаючи, що останній має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого потерпілому відшкодування.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. 
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу - залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повний текст судового рішення складено: 04.05.2020 року

Головуючий                                                 О.М. Таварткіладзе

Судді:                                                        С.О. Погорєлова

                                                               О.В. Князюк