УХВАЛА
 
01 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 491/517/13-ц
провадження № 61-7802ск20
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанову Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області Баланюк Марини Володимирівни, стягувач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,
 
ВСТАНОВИВ:
 
12 травня 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами електронної пошти до Верховного Суду касаційну на ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2018 року, скріплену електронним цифровим підписом, в якій просив скасувати вказані судові рішення.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями            від 12 травня 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390  ЦПК України).
 
Відповідно до частини 3 статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень, і ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення цього строку, в якому не наведено поважних підстав, які завадили звернутися із касаційною скаргою в межах строку, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України.
 
В касаційній скарзі лише зазначено, що ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2019 року його касаційну скаргу на ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2018 року повернуто, та роз`яснено його право на повторне подання скарги.
 
Доказів отримання ухвали Верховного Суду від 15 травня 2019 року ним не надано.
 
Разом з цим, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2018 року оприлюднена 14 грудня 2018 року.
 
Як убачається з матеріалів касаційного провадження та оскаржуваних судових рішень, апеляційну скаргу на ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року подано ОСОБА_1 , а тому він повинен був цікавитися рухом справи.
 
Доказів щодо отримання копії повного тексту постанови апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2018 року не надано.
 
Враховуючи наведене, поважних підстав, що завадили ОСОБА_1 звернутися до суду із касаційною скаргою у межах строку на касаційне оскарження не наведено.
Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші поважні підстави для поновлення строку та надати належні докази, зокрема, надати докази на підтвердження дати отримання копії повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду та докази отримання копії ухвали Верховного Суду від 15 травня 2019 року.
Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Натомість, в касаційній скарзі заявлено клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення в справі,           з посиланням на важкий майновий стан та введення на території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19.
 
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади.
 
Згідно із статтею 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку передбаченому законом, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору.
 
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір»враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу  позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження важкого майнового стану, зокрема, відомостей про доходи або їх відсутність за попередній календарний рік, відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».
 
Разом із цим, у пункті 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України зазначено, зокрема, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтями 185, 393 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
 
ЦПК України передбачено право заявника касаційної скарги на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, у випадку залишення її без руху для надання доказів сплати судового збору в установленому розмірі, в строки, визначені судом, які продовжуються до закінчення дії зазначеного карантину.
 
Таким чином, відсутні правові та фактичні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, у зв`язку із введенням на території України карантину.
 
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня           2020 року становить 2 102 грн.
 
Отже,  ОСОБА_1 за подання касаційної скарги на ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2018 року необхідно сплатити 420 грн 40 коп. судового збору.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК                                   у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: НОМЕР_1, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Згідно з пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.
 
Так, клопотання ОСОБА_1 суперечить повноваженням суду касаційної інстанції, визначеним статтею 409 ЦПК України, тому що особа просить скасувати оскаржувані судові рішення, однак не зазначає наслідків розгляду касаційної скарги.
 
Таким чином, ОСОБА_1 необхідно уточнити вимоги касаційної скарги з урахуванням, передбачених статтею 409 ЦПК України повноважень касаційного суду та надати уточнену редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено  підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 ЦПК України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
 
Вказана касаційна скарга не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки заявник не зазначає обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних на його думку судових рішень.
 
Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги, відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних на його думку судових рішень.
 
Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2018 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 01 липня 2020 року але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Якщо інші наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
 
У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                               С. Ю. Бурлаков