П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/1615/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Анісімов О.В.  
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
20 травня 2020 року                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Курка О. П. , 
          розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду із позовом до Першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича (відповідач-1), Державної казначейської служби України (далі – відповідач-2), в якому, з урахуванням позовних вимог, викладених у новій редакції позовної заяви, просив: 
- визнати протиправною бездіяльність першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича щодо ненадання йому можливості прийняти участь в розгляді його скарги від 17.12.2019 року;
- зобов`язати першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича провести повторний розгляд його скарги від 17.12.2019 року із дотриманням прав скаржника передбачених ст.18 Законом України «Про звернення громадян» в частині прийняття участі в перевірці поданої скарги;
- стягнути з держави України на його користь моральну шкоду, у визначеному судом розмірі, завдану йому протиправними діями, бездіяльністю першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити безспірне списання коштів, у встановленому судом розмірі, з державного бюджету держави Україна, на користь позивача - ОСОБА_1 , в якості відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями, бездіяльністю першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_2 .
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено у повному обсязі. 
Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1  звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Зокрема, апелянт зазначає, що відповідач проігнорував вимогу позивача про розгляд  звернення за його участі.
21 квітня 2020 року до суду апеляційної інстанції від Першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення ернівецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року - без змін.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у провадженні СВ Заставнівського відділення поліції Кіцманського ВП ГУ НП в Чернівецькій області перебуває кримінальне провадження № 42013270240000007 від 15.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.191 КК України.
22.08.2013 року заступником начальника СВ ЛВ на ст.Чернівці УМВС України на Львівський залізниці Гончаруком ОСОБА_3 за погодженням із заступником Чернівецького прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Іванюком О.О. винесено повідомлення про підозру ОСОБА_1 
27.08.2013 року заступником начальника СВ лінійного відділу на ст.Чернівці УМВС України на Львівський залізниці Гончаруком В.В. винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_1 .
За результатами проведення досудового розслідування, 01.10.2014 виконувачем обов`язків прокурора Чернівецької області у відповідно до вимог ст.480-481 КПК України складене повідомлення про підозру ОСОБА_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
27.08.2013 року заступником начальника СВ лінійного відділу на ст.Чернівці УМВС України на Львівський залізниці Гончаруком В.В. винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_1 
28.08.2013 року у справі № 725/4956/13-к слідчим суддею Першотравневого районною суду м.Чернівці постановлена ухвала, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_1 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с. 35-37).
Позивачем неодноразово, у період з 31.07.2017 року по 30.10.2019 року, подавалися клопотання щодо скасування постанови про оголошення ОСОБА_1 у розшук від 27.08.2013 року, за результатами розгляду яких, у відповідності до вимог ст.220 КПК України, Першим заступником керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчуком П.В. виносилися постанови про відмову у задоволенні клопотань, про що повідомлявся позивач відповідними листами № 89-198-15 від 03.08.2017 року (а.с. 38-40), № 89-198-15 від 23.08.2017 року (а.с. 42-45), № 89-198-15 від 22.03.2018 року (а.с. 47-49), № 89-198-15 від 07.08.2019 року (а.с. 51-52), № 89-198-15 від 30.10.2019 року (а.с. 55-56).
Зазначені відповіді місцевої прокуратури оскаржувалися Михайлюком І.В. до Заставнівського районного суду Чернівецької області, за результатом розгляду яких підстав для скасування постанови про оголошення ОСОБА_4 І ОСОБА_5 у розшук від 27.08.2013 року - не встановлено, а у задоволенні скарг ОСОБА_1 відмовлено, що підтверджується наявними у матеріалах справи ухвалами Заставнівського районного суду Чернівецької області (ухвали суду: по справі № 716/1255/17 від 07.08.2017 року, по справі № 716/1255/17 від 06.09.2017 року, по справі № 716/885/17 від 05.04.2018 року, по справі № 716/1790/16-к від 30.08.2019 року) (а.с. 41, 46, 50, 53-54).
17.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася із скаргою до Першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича, поданою в межах Закону України «Про звернення громадян». У вказаній скарзі позивач просив відповідача-1 перевірити чи було додержано вимог закону при оголошенні його в розшук 27.08.2013 року та надати йому з цього приводу письмову відповідь. Окрім цього, керуючись нормами ст.18 Закону України «Про звернення громадян», повідомив відповідача-1, що при розгляді його скарги він користуватиметься послугами адвоката та заявив про бажання взяти участь у перевірці поданої скарги. У зв`язку з цим, просив відповідача-1 повідомити про час та місце розгляду його скарги електронним листом (а.с. 2 зворотній бік-3).
Листом від 20.12.2019 року № 89-198-15 Першим заступником керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчуком П.В. відмовлено позивачу у задоволенні вказаної скарги. При цьому, надано відповідь наступного змісту:
«Ваша скарга від 17.12.2019, подана в порядку Закону України «Про звернення громадян» щодо перевірки додержання вимог закону при оголошені Вас у розшук у кримінальному провадженні № 42013270240000007 від 15.04.2013 Кіцманською місцевою прокуратурою розглянута.
Встановлено, що у провадженні СВ Заставнівського відділення поліції Кіцманського ВП ГУ НП в Чернівецькій області перебуває кримінальне провадження № 42013270240000007 від 15.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.191 КК України.
При цьому, інформую, що 05.08.2019 Кіцманською місцевою прокуратурою розглянуто клопотання в порядку ст.220 КПК України щодо скасування постанови про оголошення Вас у розшук від 27.08.2013 та з даного приводу 08.08.2019 винесено постанову про відмову у задоволенні Вашого клопотання.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про засади запобігання і протидії корупції», «Про виконавче провадження».
Таким чином, питання щодо скасування постанови про оголошення Вас у розшук від 27.08.2013 вирішено в рамках кримінального процесуального законодавства 08.08.2019 та не встановлено підстав для скасування вказаної постанови, а тому зазначене питання не може бути повторно розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».» (а.с. 3 зворотній бік, 57).
Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно частини другої ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» (далі за текстом - Закону №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ст.3 Закону України "Про звернення громадян" заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Статтею 4 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Згідно частин 1, 3, 4 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Відповідно до ст.18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
За правилами ст.19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Таким чином, з фактом отримання звернення, клопотання або скарги особи суб`єктом владних повноважень пов`язаний обов`язок такого суб`єкта здійснити всі можливі та необхідні дії, направлені на розгляд звернення, клопотання або скарги.
З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася із скаргою до Першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича, поданою в межах Закону України «Про звернення громадян», якою просив перевірити чи було додержано вимог закону при оголошенні його в розшук 27.08.2013 року та надати йому з цього приводу письмову відповідь. Окрім цього, керуючись нормами ст.18 Закону України «Про звернення громадян», повідомив відповідача-1, що при розгляді його скарги він користуватиметься послугами адвоката та заявив про бажання взяти участь у перевірці поданої скарги. У зв`язку з цим, просив відповідача-1 повідомити про час та місце розгляду його скарги електронним листом
Першим заступником керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчуком П.В. скарга, подана позивачем, розглянута без його участі.
В обґрунтування своїх тверджень щодо не запрошення позивача на розгляд скарги від 17.12.2019 року листом від 20.12.2019 року № 89-198-15 відповідач-1 повідомив, що питання щодо скасування постанови про оголошення позивача у розшук від 27.08.2013 року вирішено в рамках кримінального процесуального законодавства та не встановлено підстав для скасування вказаної постанови, а тому зазначене питання не може бути повторно розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».
На переконання суду першої інстанції, з якими погоджується суд апеляційної інстанції вказані доводи відповідача у листі від 20.12.2019 року № 89-198-15 є обґрунтованими, оскільки дія Закону №393/96-ВР не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про запобігання корупції», «Про виконавче провадження».
У поданій скарзі позивач фактично просить перевірити законність дій органу досудового розслідування в межах кримінального провадження, однак, на переконання суду, такі питання у відповідності до вимог статті 12 Закону України «Про звернення громадян» підлягають вирішенню в порядку встановленому кримінально-процесуальним законодавством.
За правилами ст.12 вказаного Закону, дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України", законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження".
Зокрема, відповідно до частини 1 статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
При цьому, суд звертає увагу на те, що саме на такий порядок оскарження дій чи бездіяльності органів досудового розслідування вказала Велика Палата Верховного суду у постанові від 11.12.2019 року по справі № 645/314/17, зокрема констатувала, що особа, яка вважає свої права порушеними, має право оскаржити дії чи бездіяльність органів досудового розслідування за правилами КПК України.
Колегія суддів наголошує, що питання правомірності постанови про оголошення Михайлюка І.В. у розшук від 27.08.2013 року у розшук неодноразово перевірялися у судовому порядку та підстав для її скасування не встановлено, підтвердженням чого є наявні у матеріалах справи ухвали Заставнівського районного суду Чернівецької області (ухвали суду: по справі №716/1255/17 від 07.08.2017 року, по справі № 716/1255/17 від 06.09.2017 року, по справі №716/885/17 від 05.04.2018 року, по справі № 716/1790/16-к від 30.08.2019 року) (а.с. 41, 46, 50, 53-54). Про вказане позивачу також роз`яснено відповідачем-1 у листі від 20.12.2019 року № 89-198-15.
За таких обставин вбачається, що з приводу порушених у скарзі позивачем питань, відповідачем з посиланням на приписи норм КПК України, надано вичерпну відповідь, із зазначенням того, що питання правомірності постанови про оголошення позивача у розшук вирішено в рамках кримінального процесуального законодавства.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича щодо ненадання йому можливості прийняти участь в розгляді його скарги від 17.12.2019 року та зобов`язання першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича провести повторний розгляд його скарги від 17.12.2019 року із дотриманням прав скаржника передбачених ст. 18 Законом України «Про звернення громадян» в частині прийняття участі в перевірці поданої скарги, оскільки відповідачем не порушено жодної норми, яка врегульовує спірні правовідносини виключно в межах Закону України «Про звернення громадян».
При цьому суд зазначає, що оскільки дія Закону України «Про звернення громадян» не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, слідує, що останні не можуть реалізувати свої права передбачені статтею 18 цього Закону в силу відсутності предмету його врегулювання.
Отже в досліджуваних правовідносинах позивач не міг реалізувати право на прийняття участі в розгляді його скарги від 17.12.2019 року, а тому прокурор не порушив його права гарантовані статтею 18 Закону України «Про звернення громадян».
Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейський суд з прав людини як джерело права.
У п.23 рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" (Заява N63566/00) Європейський суд з прав людини нагадує, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Матохнюк Д.Б.    Курко О. П.