УХВАЛА
 
22 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 521/20621/15-ц
провадження № 61-4127ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,                  Коротуна В. М.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, вселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання права користування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
26 лютого 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду           м. Одеси від 22 листопада 2017 року, постанову Одеського апеляційного суду                                 від 13 лютого 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року. 
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями             від 04 березня 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.
 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди в користуванні власністю. Виселено ОСОБА_1 з 12/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складаються з житлового приміщення, визначеного у технічній документації           під літ. «В», загальною площею 56,8 кв.м/30,2 кв.м, та літньої кухні, визначеної у технічній документації під літ. «И», та навісу під літ. «М». Вселено ОСОБА_2 в 12/100 частин вказаного домоволодіння. Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 в користуванні власністю вказаних вище 12/100 частин домоволодіння. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_1 про зупинення апеляційного провадження в справі.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М. від 25 березня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року; касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року та постанову Одеського районного суду від 13 лютого 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 24 квітня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для надання нової редакції касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи із зазначенням в ній, підстав, передбачених статтею 389 ЦПК України, на яких подається касаційна скарга.
 
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Верховного Суду від 24 березня 2020 року оприлюднена 27 березня 2020 року.
 
У встановлений суддею строк ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги,           а саме - нову редакцію касаційної скарги.
 
У новій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає про незаконність ухвали Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення апеляційного провадження в справі. 
Однак, ухвалою Верховного Суду від 24 березня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, а тому вона не є предметом перегляду в касаційному порядку.
 
Щодо наведення підстави (підстав) касаційного оскарження саме рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, ОСОБА_1 вказано на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, з посиланням на пункти 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України.
 
Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу (пункт 1); або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3).
 
Разом з тим, касаційна скарга не містить належних доводів та мотивувань щодо порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а також мотивів і доводів про те, що суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Не містить касаційна скарга доводів про те, які саме обставини не встановив суд та які саме докази не були досліджені. 
 
Також не містить касаційна скарга належних доводів та мотивувань щодо необґрунтованого відхилення судом клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи щодо предмету касаційного перегляду .
 
Отже, всупереч вимогам частини другої статті 389 ЦПК України,                  ОСОБА_1 у новій редакції касаційній скарзі жодним чином не зазначено підстави (підставу) касаційного оскарження саме рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, передбачені у пунктах 1-4 частини другої даної статті ЦПК України, а тому недоліки касаційної скарги не усунуто.
 
Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 393 ЦПК України питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.
 
Таким чином, на підставі статті 393 ЦПК України касаційну скаргу                              ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси                           від 22 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду                         від 13 лютого 2020 року, необхідно визнати неподаною та повернути.
 
Одночасно суд має роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, вселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання права користування, визнати неподаною та повернути.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                            С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                      Є. В. Коротенко
 
                                                                                                                       В. М. Коротун